Справа № 219/450/20
Провадження № 2/219/1281/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут Донецької області у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 02 липня 1998 року вона та її чоловік ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача помер, внаслідок чого ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири. Разом з позивачем у зазначеній квартирі з 21 листопада 2006 року зареєстрований відповідач по справі, який є її онуком, але у квартирі ніколи не проживав, оскільки ще у 2006 році виїхав до Російської Федерації, де має намір постійно проживати, отримавши громадянство. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла ОСОБА_2 не приймає, при цьому, добровільно знятись з реєстрації не бажає, проте його реєстрація у зазначеній квартирі створює ОСОБА_1 перешкоди у оформленні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, з огляду на що вона звернулась до суду із зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2020 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 08 годину 00 хвилин 14 лютого 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

Судове засідання, призначене на 08 годину 00 хвилин 14 лютого 2020 року, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді у відгулі, та було відкладене на 11 годину 30 хвилин 25 лютого 2020 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. До початку розгляду справи представник позивача подала досуду заяву про розгляд справи без її участі з зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 20 лютого 2020 року на електронну адресу суду від нього надійшла заява, у якій він зазначив, що просять справу розглянути без його участі та визнає позовні вимоги.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач є власником житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 липня 1998 року (а.с. 12).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої судом 25 лютого 2020 року за № 201699661, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні (а.с. 35).

З довідки № 63 від 16 січня 2020 року, виданої керівником Приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_6 та паспортистом Приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_7, вбачається, що відповідач, який є онуком ОСОБА_1 , з 21 листопада 2006 року зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Згідно акту про не проживання від 16 січня 2020 року, складеного комісією у складі: заступника директора Приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_8, секретаря Приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_9, паспортиста Приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_7, ОСОБА_2 фактично не проживає у квартирі АДРЕСА_2 , з листопада 2006 року по день надання довідки (а.с. 10).

З відповіді першого заступника міського голови Бахмутської міської ради Савченко Т.М. за вх. № 3785 від 23 січня 2020 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 21 листопада 2006 року (а.с. 20).

З доданої відповідачем до заяви про визнання позовних вимог копії посвідки на проживання іноземного громадянина № НОМЕР_3, виданої відділом УФМС Росії по Московській області 03 серпня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_2 отримав вид на проживання у Російській Федерації та зареєстрований з 18 листопада 2014 року за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 31-33).

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За змістом статті 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника будинку, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником.

При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім`ї власника житла, суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідач вибув із спірної квартири на інше постійне місце проживання, у зв`язку з чим втратив право на користування жилим приміщенням у зазначеній квартирі, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 206, 259, 264-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Артемівськ (нині - Бахмут) Донецької області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання якого: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.С. Конопленко