Справа № 214/1260/20
2/214/1588/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 20 лютого 2020 року, в якому просить суд: звільнити з 20 лютого 2020 року його від сплати аліментів, присуджених рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2006 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 20 лютого 2020 року матеріали позову передано в провадження судді Євтушенку О.І.

04 березня 2020 року на адресу суду в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

За подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі, встановленому цим законом, який включається до складу судових витрат.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положення ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, зокрема, згідно з п.3 цієї статті від сплати судового збору звільнені позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Так, ОСОБА_1 є позивачем у справі, що стосується стягнення аліментів. У позові він одночасно пред`являє дві вимоги немайнову про припинення стягнення аліментів та майнову про стягнення аліментів, а відтак пільги, передбачені п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» до нього застосовуються виключно при пред`явленні вимоги про стягнення аліментів. При цьому в порушення вимог Закону України «Про судовий збір», ст.175 ЦПК України за пред`явлення немайнової вимоги про припинення стягнення аліментів позивачем судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. не сплачено, оригінал квитанції чи іншого платіжного доручення, оформленого у відповідності до вимог закону суду не надано. Доказів, які б визначали підстави звільнення позивача від сплати судового збору за дану вимогу ним суду не надано, конкретних підстав звільнення від сплати судового збору в порушення ч.4 ст.175 ЦПК України у позові не зазначено.

Крім того, судом виявлено також наступні недоліки позовної заяви:

-в порушення ч.4 ст.175 ЦПК України у позовній заяві відсутнє посилання на звільнення позивача від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»;

-позивачем не коректно викладено зміст позовної вимоги про стягнення аліментів, а саме не можливо встановити, в якому конкретно розмірі він просить стягувати з відповідача аліменти: в твердій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, чи у частковому співвідношенні від доходу (заробітку) відповідача, але не менше нижчої межі в 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

-позивачем не коректно заявлено вимогу №1, а саме із обґрунтування, наведеного в позові, слідує, що він просить припинити стягнення з нього аліментів у зв`язку з тим, що дитина проживає з ним, а в прохальній частині позову ставить вимогу про звільнення від сплати аліментів, що регламентовано ст.188 Сімейного кодексу України та визначає відмінність інститутів припинення обов`язку сплачувати аліменти та звільнення від такого обов`язку;

-позивачем не викладено обставин та не наведено обґрунтування вимог в частині вказівки на дати, з яких слід припинити стягнення аліментів (20 лютого 2020 року) та присудити стягнення аліментів (з 01 березня 2020 року);

-позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались;

-позивачем не наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України), у зв`язку із чим суд звертає увагу позивача, що за положеннями ст.ст.133, 134 ЦПК України, судові витрати складаються не тільки з судового збору, а й з витрат, пов`язаних з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Щодо доданих до позовної заяви доказів, то суд зауважує, що жоден з них не засвідчений у порядку, встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Аналогічний порядок засвідчення копій документів встановлений й п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Окремо суд звертає увагу позивача, що засвідченню підлягають тільки ті докази, оригінали яких знаходяться у позивача. Про наявність оригіналів у іншої особи позивач повинна зазначити у порядку, встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України.

Отже, позивачеві необхідно засвідчити докази у порядку, встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України, та на виконання вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначити у позовній заяві докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху та надати позивачеві 10-денний строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Виявлені судом недоліки слід усунути наступним чином:

-сплатити судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за пред`явлення вимоги до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів за наступними реквізитами: UA0004024 (ККД 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050»), одержувач коштів: УДКСУ у м. Кривому Розi, , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 з наданням суду оригіналу платіжного доручення (квитанції), оформленого у відповідності до вимог закону;

-у випадку наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про припинення стягнення аліментів навести посилання на відповідні норми закону із наданням доказів в їх підтвердження;

-зазначити в позовній заяві посилання на звільнення позивача від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»;

-належним чином викласти формулювання позовної вимоги про стягнення аліментів з урахуванням положень ст.ст.181-184 Сімейного кодексу України;

-належним чином викласти вимогу про припинення стягнення аліментів з урахуванням дійсних обставин та положень діючого законодавства України;

-належним чином навести обґрунтування вимог в частині вказівки на дати, з яких слід припинити стягнення аліментів (20 лютого 2020 року) та присудити стягнення аліментів (з 01 березня 2020 року);

-зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались;

-навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

-надати належним чином засвідчені докази.

Копію ухвали направити позивачеві за адресою, вказаною в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.І. Євтушенко