Справа № 682/3576/19
Провадження № 2/682/207/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2020 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,
За заявою позивача ухвалою суду від 30.01.2020 р замінено неналежного відповідача Горицьку сільську раду Славутського району на належного - Берездівську сільську раду Славутського району Хмельницької області.
В позовній заяві позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід ОСОБА_2 , який проживав з ним до дня смерті в АДРЕСА_1 . Після смерті діда відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва на території Горицької сільської ради Славутського району. Він є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом. З метою оформлення спадщини звернувся до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини. Проте у прийнятті заяви про прийняття спадщини йому було відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому просить позов задовольнити та розгляд справи проводити за його відсутності, про що подав письмову заяву.
Представник відповідача - Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, а в заяві до суду не заперечує проти заявлених ОСОБА_1 вимог, просить їх задовольнити; письмовий відзив на позов не подав.
Дослідивши позовну заяву, з`ясувавши суть позовних вимог, обгрунтованих належними та допустимими доказами, суд приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Некрасове Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 15 квітня 2019 року (а.с.8).
Згідно з довідкою Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 жовтня 2019 року № 574 ОСОБА_1 , 1965 р.н., з 03.06.2005 року постійно проживав та здійснював догляд до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 за своїм дідусем ОСОБА_2 , 1918 р.н., в АДРЕСА_1 (а.с.22).
З Акта обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_1 від 21 жовтня 2019 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 він постійно проживав з 03.06.2005 зі своїм дідусем ОСОБА_2 до дня смерті останнього (а.с.23).
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання позивача не може бути доказом того, що вони не проживали разом, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17.
Таким чином, враховуючи сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають підставу зробити висновок, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цей юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить оформлення спадкових прав, а тому позов в цій частині слід задовольнити, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 на випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт на все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось в користь позивача ОСОБА_1 (а.с.21).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 15 квітня 2019 року (а.с.8).
ОСОБА_2 був батьком матері позивача - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 09 лютого 1973 року (а.с.11) та свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_5 від 21 лютого 1973 року (а.с.12), яке підтверджує зміну прізвища.
Батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 від 09 лютого 1965 року (а.с.10). Отже, ОСОБА_2 був дідом позивача ОСОБА_1 .
Мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 від 13 травня 2019 року (а.с.9).
Після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 489/2019 (а.с.126-169), з якої вбачається, що ОСОБА_1 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 (а.с.127).
ОСОБА_1 отримав спадщину після смерті матері ОСОБА_4 та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (а.с.14).
Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 (а.с.87).
Спадкоємець ОСОБА_1 не подавав заяву нортаріусу про відмову від спадщини після смерті діда.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 законними, підставними та обгрунтованими.
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273, 315 ЦПК України, ст. ст. 392, 1218, 1268 ЦК України, суд
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Зеленська В. І.