Справа №: 343/1670/20
Провадження №: 2/0343/650/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді Монташевич С. М.,
з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/1670/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Стислий виклад позиції сторін:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 вересня 2010 року відділом РАЦС по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №39, неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 їй не змінювати, стягнути з відповідача всі витрати по справі.
Свої вимоги мотивує тим, що 10.09.2010 між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона з донькою проживає в м. Долина Івано-Франківська область. Спільне життя у неї з відповідачем не склалось через те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між ними виникали непорозуміння, але вони були незначними і вона не надавала їм значення, мирилася зі всім заради збереження сім`ї. Та, нажаль, її намагання зберегти сім`ю виявились марними, оскільки ставлення чоловіка до сім`ї все погіршувалось, він почав вести аморальний спосіб життя, про сім`ю взагалі перестав дбати, вихованням доньки як батько не займався та не займається. Коли чоловік дізнався, що їх донька є хворою, зібрав всі свої речі та покинув їх. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинено, оскільки вони протягом тривалого часу не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл майна у них не виникає. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у чоловіка на ґрунті сімейно-побутових проблем, протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Надання терміну для примирення вважає недоцільним, оскільки вони неодноразово намагались налагодити стосунки та все було марно і бажаних результатів не досягли. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_4 .
Позивачка в судове засідання не з`явився, однак в поданих заявах вказує про те, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі, а також просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою суду від 21.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.
20 жовтня 2020 року та 25 листопада 2020 року від позивачки надійшли заяви про розгляд справи у її відсутності, в яких вона позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 5 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Враховуючи, що відповідач, хоча і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду від 30.11.2020 постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
сторони по справі перебувають у шлюбі з 10 вересня 2010 року, який зареєстрований відділом РАЦС по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 10.09.2010 відділом РАЦС по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.4).
Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09.01.2013 відділом ДРАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, за час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 12 (а.с.5).
Відповідно до медичного висновку №41 від 28.04.2016 про дитину-інваліда віком до 18 років, дійсного до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має вроджену ваду розвитку головного мозку та згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 їй, як дитині з інвалідністю до 18 років, призначена державна соціальна допомога, її законним представником є ОСОБА_1 , 1971 р.н. (а.с.6, 7).
Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Малолітня дочка сторін, як дитина з інвалідністю, потребує постійного догляду та проживає разом з матір`ю.
Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку.
Оцінка суду:
вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивачка не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між сторонами, відповідач заперечень з даного приводу чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Також позивачка просить малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею, проти чого жодних заперечень від відповідача не надходило, а також після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 їй не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дочку залишити проживати з матір`ю, позивачкою у справі, якій прізвище ОСОБА_4 після розірвання шлюбу не змінювати.
Розподіл судових витрат між сторонами:
питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить сплату судового збору в розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.13) та оплату витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1500 грн, на підтвердження чого надає суду квитанцію від 18.09.2020 на вказану суму за надання адвокатських послуг адвокатом Ільницьким Я.І., а саме складання позовної заяви про розірвання шлюбу (а.с.11).
Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, слід стягнути з нього на користь позивачки 1500 грн понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.
Також, беручи до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, то з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 гривень.
На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківські області, актовий запис № 39, розірвати.
Малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .
Прізвище позивачки ОСОБА_4 після розірвання шлюбу не змінювати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Повний зміст рішення суду складено 30 листопада 2020 року.
Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич