ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

30 листопада 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5453/20
Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1363/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 вересня 2020 року (місце ухвалення - м. Чернігів, дата складання повного судового рішення 24.09.2020) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилалась на те, що вона навчається на 2-му курсі денної форми навчання за спеціальністю «музичне мистецтво» в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтва. З 01 вересня 2018 року проживає в гуртожитку академії в м. Києві. Враховуючи те, що позивач навчається на денній формі навчання та проживає окремо від батьків, вона не має самостійного доходу для власного утримання та забезпечення своєї життєдіяльності, потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Відповідач відмовляється добровільно приймати участь в утриманні позивача на період її навчання у вищому навчальному закладі незважаючи на те, що він є працездатною особою, офіційно працевлаштований, аліментів на інших осіб не сплачує та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини. За таких обставин, позивач в своєму позові просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 01.07.2020 до досягнення нею 23-х років.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на навчання в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.07.2020 до 30.06.2022, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення суду обґрунтовано тим, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, відповідатиме закону та встановленим у справі обставинам. При цьому судом враховано також доходи сторін та те, що позивач навчається за рахунок державного бюджету, отримує стипендію, безоплатно проживає в кімнаті гуртожитку з урахуванням пільги відповідача, як учасника бойових дій, а відповідач має на утриманні малолітнього сина.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.09.2020, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги її позовної заяви в повному обсязі та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 01.07.2020 до досягнення нею 23-х років, але не більше ніж до закінчення навчання.

За доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, а також судом порушено норми процесуального права та невірно застосовані норми матеріального права.

У скарзі заявниця посилається на те, що стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача не є достатніми для її утримання, оскільки єдиним джерелом доходу є стипендія у розмірі 1 229 грн на місяць. Дохід відповідача за січень-червень 2020 року складав 124 439,27 грн, що в середньомісячному розрахунку становив 20 740 грн. З урахуванням рішенням суду, сума аліментів на навчання, яка буде утримана з суми заробітку (доходу) відповідача після утримання податків буде становити 2 087 грн ((із розрахунку (20 740 х (1 - 0,18 (ПДФО) 0,015 (військовий збір) х 1/8). Отже, дохід позивача на місяць буде становити 3 316 грн (1 229 + 2 087), що ледве перевищує мінімальний гарантований державою прожитковий мінімум, але не перевищує навіть фактичний прожитковий мінімум, який встановлений в розмірі 4 145 грн.

Заявниця наголошує на тому, що висновки суду першої інстанції про перебування на утриманні відповідача малолітнього сина не підтверджені жодними доказами, зокрема, відповідач не надав докази ні про сплату аліментів на утримання сина, ні про понесені ним інші фактичні витрати на його утримання понад або крім сплати аліментів.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьком записаний ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно довідки Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв від 02.06.2020 № 148-1, ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу Інституту сучасного мистецтва спеціальності 025 «музичне мистецтво» Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв, форма навчання денна, навчання за рахунок державного бюджету, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с. 13).

З довідки Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв від 21.07.2020 № 02 вбачається, що ОСОБА_1 проживає в гуртожитку по АДРЕСА_1 безкоштовно за пільги учасника бойових дій (а.с. 57).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 24.07.2020 № 1408, ОСОБА_1 отримує дохід у вигляді стипендії в розмірі за 4 квартал 2018 року - 3540 грн, за 1 квартал 2019 року - 3900 грн, за 2 квартал 2019 року - 4066,40 грн, за 3 квартал 2019 року - 3540 грн, за 4 квартал 2019 року - 3540 грн, за 1 квартал 2020 року - 3540 грн (а.с. 37).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , крім позивача, є батьком дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 52).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 17.07.2020 № 147, в особовій справі ОСОБА_2 значиться сім`я у складі: ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_5 - син (а.с.51).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 20.07.2020 № 414, сума доходів ОСОБА_2 з січня 2020 року по червень 2020 року становить 124439,27 грн (а.с. 55).

Після досягнення повноліття ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її навчання.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.07.2020 до 30.06.2022, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, відповідатиме закону та встановленим у справі обставинам. При цьому судом враховано доходи сторін, а також те, що позивач навчається за рахунок державного бюджету, отримує стипендію, безоплатно проживає в кімнаті гуртожитку з урахуванням пільги відповідача, як учасника бойових дій, а відповідач має на утриманні малолітнього сина.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсязі, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні суми матеріальної допомоги суд має враховувати вартість навчання, інші витрати пов`язані з навчанням та ступінь матеріальної допомоги іншого із батьків.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання, що узгоджується з нормами ст.ст.199, 200 СК України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та не має змоги працювати і самостійно утримувати себе, то суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що остання потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Встановивши, що ОСОБА_1 навчається у вищому навчальному закладі за рахунок державного бюджету, отримує стипендію, проживає безоплатно в гуртожитку на підставі пільг відповідача, як учасника бойових дій, та того, що відповідач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що визначений судом розмір аліментів на навчання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно відповідає викладеним у рішенні суду обставинам справи та потребам ОСОБА_1 у допомозі батька, є необхідним та достатнім.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржене рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Посилання ОСОБА_1 на те, що з урахуванням отримуваної позивачем стипендії аліменти на навчання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно не буде достатнім для її утримання не знайшли свого підтвердження, оскільки обов`язок по утриманню повнолітньої дитини на період навчання покладено на обох батьків, а не виключно на батька.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено наявні у справі докази і надано їм належну оцінку, суд правильно встановив дійсні обставини справи.

Судом апеляційної інстанції враховано, що передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу, який з 01.07.2020 становить 2197 грн, а також те, що обов`язок по утриманню повнолітніх дітей на період їх навчання покладено на обох батьків, тому присудження до стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу), на переконання колегії суддів, є достатнім.

Доводи ОСОБА_1 про те, що перебування на утриманні відповідача малолітнього сина не підтверджені жодними доказами спростовуються обставинам справи, які правильно встановлені судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 30.11.2020.

Головуючий Судді :