Справа № 132/3546/20
Провадження №2-о/132/137/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" грудня 2020 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько- ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, яку вона прийняла, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Проте, оформити свої спадкові права на спадкове майно позбавлена можливості, оскільки в документах є певні розбіжності, а саме в свідоцтві про народження в графі батько значиться « ОСОБА_4 ». За вказаних підстав звернулася в суд з даною заявою.

30.11.2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну предмета позову, згідно якої просить змінити предмет поданої заяви з встановлення факту родинних відносин на встановлення факту батьківства.

Заявник в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч.2 ст.49 ЦПК України, судом постановлено прийняти до розгляду заяву про зміну предмета позову та провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яку заявник прийняла, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Проте, оформити свої спадкові права на спадкове майно позбавлена можливості, оскільки в документах є певні розбіжності, а саме в свідоцтві про народження заявника в графі батько значиться « ОСОБА_4 ».

На підтвердження зазначеного факту заявник надала наступні документи:копію свідоцтва про смерть; копію свідоцтва про народження; Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №61652251; довідку №232 від 06.10.2020 року, видану Жигалівським старостинським округом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області; довідку про коло спадкоємців №41/02-14 від 14.09.2020 року, видану приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Саміляк О.П.; заяву ОСОБА_5 про відмову від спадщини; заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ; копію заповіту на ім`я ОСОБА_1 ; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №8 про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; виписку з по господарської книги №4 за 1967-1969 роки по с.Жигалівка Калинівського району Вінницької області.

Крім того, на підтвердження зазначеного факту заявником надано пояснення громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами ст.ст.1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу.

В ст.53 КпШС України зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Оцінюючи надані заявником докази у сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви, що передбачено ст.315 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293-294, 315-319, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жигалівка Калинівського району Вінницької області, був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: