Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2020 Справа №607/3437/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Лобач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Екер» до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Екер» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ПП «Екер» є правонаступником усіх прав та обов`язків спільного малого підприємства «ТТК», яке на підставі Державного акту серії ТР №00038 виданого 14.11.1994 року Тернопільською районною радою народних депутатів, володіло земельною ділянкою площею 0,9 га на території Великогаївської сільської ради за межами населеного пункту. В квітні 2015року ПП «Екер» дізналося, що земельна ділянка 0,09 га на території Великогаївської сільської ради під кадастровим номером 010010378, належить ОСОБА_1 . Право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_1 набув згідно договору купівлі-продажу укладеного з продавцем ОСОБА_2 15.07.2010 року. В свою чергу ОСОБА_2 набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі розпорядження голови Тернопільської РДА №531 від 12 червня 2008 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Едем Сто" та передано кооперативу у власність земельні ділянки під під`їзними дорогами, членам кооперативу - для ведення садівництва на території Великогаївської сільської ради, а це в свою чергу послужило підставою для видачі обслуговуючому кооперативу "Садове товариство "Едем Сто" та 8-ми членам даного кооперативу державних актів на право власності на земельні ділянки в тому числі і ОСОБА_2 . Вказане розпорядження, як і державний акт серії ЯЗ №055957 про право власності ОСОБА_2 скасовані рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №604//15591/18) від 07.05.2019 року, яке набрало законної сили. Оскільки право позивача на земельну ділянку, площею 0,9 га (в т.ч. 0,09 га спірної земельної ділянки) не припинилося, оскільки ПП «Екер», в порядку передбаченому ст.ст.413-416 ЦК України, ЗК України, не проявив свою волю на її розпорядження, шляхом відмови від земельної ділянки 0,9 га, вважає, що спірна земельна ділянка неправомірно та незаконно вибула з користування позивача не з його волі, а тому на підставі ст.330,388 ЦК України, ПП «Екер» має право витребувати земельну ділянку від відповідача як добросовісного набувача. Враховуючи вищенаведене просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 010010378, серія ЯЛ №886104 виданий 06 грудня 2010 року ОСОБА_1 та витребувати в ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Екер» земельну ділянку, площею 0,09 га кадастровий номер 010010378, що знаходиться на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Ухвалою суду від 01.04.2016 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала суду заперечння на позов в якому вказує на те, що ОСОБА_1 вважається добросовісним набувачем оскільки на момент придбання земельної ділянки не існувало жодної заборони на її відчуження та договір укладався відповідно до вимог чинного законодавства. Також дана земельна ділянка була придбана за кошти, про що свідчить договір купівлі-продажу, завірений нотаріусом. Крім того вказує на те, що наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Так згідно п. 14 Договору купівлі-продажу статутного капіталу та корпоративних прав, що наданий позивачем: "земельна ділянка "ТТК" на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області площею 0,9 га вилучена на користь кооперативу "Едем сто". Даний пункт доводить те, що ПП "Екер" був повідомлений що дана земельна ділянка не належатиме їм, оскільки підписуючи договір вони погодились з його умовами і фактично підприємство передавалось без спірної земельної ділянки. Отже, керуючись вищенаведеним можна прийти до висновку, що немає достатніх підстав витребування даної земельної ділянки у відповідача.

Представник позивача ПП «ЕКЕР» в судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, однак подав суду заяву в якій вказав що користуючись наданим йому ст. 206 ЦПК України правом, визнає позов та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

14 листопада 1994 року відповідно до рішення Тернопільської районної ради народних депутатів від 11 листопада 1994 року спільному малому підприємству „ТТК" надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,9 гектарів в межах згідно з планом землекористування для будівництва виробничо-складських приміщень про що видано державний акт на право постійного користування серії ТР №200038, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26.

Постановою Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2007 року (справа №3/167-2720) встановлено, що в результаті ліквідації СМП „ТТК" право на постійне користування земельною ділянкою площею 0,9 га в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області перейшло до його правонаступника ПП „Екер". Вказаною постановою задоволено позов ПП «Екер», та постановлено: 1.Зобов`язати Великогаївську сільську раду винести рішення про надання земельної ділянки загальною площею 0,9 га, що знаходиться в с. В. Гаї Тернопільського району Тернопільської області у приватну власність Приватному підприємству „Екер" () с. Біла вул. Бродівська - бічна 8-а Тернопільського району Тернопільської області, яка належала на праві постійного користування Спільному малому підприємству „ТТК". 2.Зобов`язати земельний відділ Тернопільської райдержадміністрації м. Тернопіль майдан Перемоги, 3 оформити Приватному підприємству „Екер" (код ЄДРПОУ; 14042172) с. Біла вул. Бродівська - бічна 8-а Тернопільського району Тернопільської області, державний акт на право власності земельної ділянки площею 0,9 га. яка розташована в с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до п.4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішення суду у господарській цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до договору купівлі - продажу статутного капіталу та корпоративних прав від 10 травня 2007 року ( далі Договір), продавці: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах ОСОБА_9 продали і передали у власність покупцям ОСОБА_10 та ТОВ «ЕЛІТАР» статутний капітал ПП "Екер" та корпоративні права ПП "Екер".

У відповідності з вищенаведеним договором фактично відбулася зміна власників приватного підприємства "Екер", а не припинення юридичної особи. Одночасно, покупцям була передана вся документація, в тому числі й оригінал державного акту на право постійного користування землею серія ТР № 00038, що знайшло своє підтвердження в судому засіданні з огляду представленого представником позивача оригіналу Державного акту на право постійного користування землею серії ТР №00038.

Згідно п. 14 вказаного Договору : «земельна ділянка ТТК на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області площею 0,9 гектарів, вилучена на користь кооперативу «Едем Сто».

Як встановлено в судовому засіданні, зокрема згідно даних Головного управління статистики в Тернопільській області від 13.04.2010р. № 31-14 державна реєстрація садового товариства «Едем Сто» проведена 14 травня 2007 року та у відповідності до ст.89 Цивільного кодексу України, вказане товариство набуло статусу юридичної особи.

З врахуванням викладеного, судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача викладене в запереченні з приводу того, що земельна ділянка площею 0,9 га відповідно до п.14 абз. 2 договору купівлі-продажу статутного капіталу та корпоративних прав вилучена на користь кооперативу "Едем Сто". Такі твердження по своїй суті є необґрунтованими зважаючи й на той факт, що станом на 10 травня 2007 року садове товариство "Едем Сто" не було зареєстровано як юридична особа у встановленому законом порядку.

Інформація, що міститься у п. 14 Договору купівлі-продажу корпоративних прав та статутного капіталу наведена в наступній редакції: «земельна ділянка ТТК на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області площею 0,9 гектарів, вилучена на користь кооперативу «Едем Сто», та не містить інформації про вчинення дії на майбутнє, відтак суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що Договір підпадає під дію правил статтей 511 та 636 ЦК України про зобов`язання та договори на користь третьої особи. 03.09.2007 року головою Тернопільської державної адміністрації видано розпорядження за № 786, відповідно до якого земельну ділянку загальною площею 0,9 га на території Великогаївської сільської ради за межами населеного пункту вилучено з користування СМП «ТТК», правонаступником якого є ПП «Екер» та надано дозвіл обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Едем Сто» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення обслуговуючого кооперативу на території Великогаївської сільської ради. Підставою для винесення такого розпорядження та вилучення вказаної вище земельної ділянки стало клопотання засновників ПП «Екер».

12 червня 2008 року головою Тернопільської РДА видано розпорядження №531, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Едем Сто" та передано кооперативу у власність земельні ділянки під під`їзними дорогами, членам кооперативу - для ведення садівництва на території Великогаївської сільської ради, зокрема ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,12 га, ОСОБА_11 , - 0,09 га, ОСОБА_12 - 0,09 га, ОСОБА_7 - 0,11 га, ОСОБА_2 - 0,09 га, ОСОБА_13 0,09 га, ОСОБА_14 - 0,09 га, ОСОБА_15 - 0,09 га. На підставі вказаного розпорядження, видано Державні акти на право власності на земельні ділянки: серія ЯЗ №055953 кадастровий №010010374 ОСОБА_5 ; серія ЯЗ №055954 кадастровий №010010375 власник ОСОБА_16 ; серія ЯЗ №055955 кадастровий №010010376 власник ОСОБА_12 ; серія ЯЗ №055956 кадастровий №010010377 власник ОСОБА_7 ; серія ЯЗ №055957 кадастровий №010010378 власник ОСОБА_2 ; серія ЯЗ №055958 кадастровий №010010379 власник ОСОБА_13 ; серія ЯЗ №055959 кадастровий №010010380 власник ОСОБА_14 ; серія ЯЗ №055960 кадастровий №010010381; серія ЯЗ №055961 кадастровий № НОМЕР_1 власник ОК Садове товариство «Едем-сто». Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 липня 2010 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив земельну ділянку площею 0,09 га, кадастровий номер 010010378, що знаходиться на території Великогаївської сільської ради за межами заселеного пункту.

13 грудня 2010 року ОСОБА_1 було видано Державний акт Серії ЯЛ №886104 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 010010378.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2019 року (справа №607/15591/18) ухвалено: скасувати розпорядження голови Тернопільської райдержадміністрації № 786 від 03.09.2007 року; визнати нечинним розпорядження голови Тернопільської райдержадміністрації № 531 від 12.06.2008 року з моменту прийняття; скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки: серія ЯЗ №055953 кадастровий №010010374, серія ЯЗ №055954 кадастровий №010010375, серія ЯЗ №055955 кадастровий №010010376, серія ЯЗ №055956 кадастровий №010010377, серія ЯЗ №055957 кадастровий №010010378, серія ЯЗ №055958 кадастровий №010010379, серія ЯЗ №055959 кадастровий №010010380, серія ЯЗ №055960 кадастровий №010010381, серія ЯЗ №055961 кадастровий №010010382.

Постановляючи вказане рішення, суд дійшов висновку, що в результаті незаконного розпорядження № 786 від 3 вересня 2007 року та виданого на його підставі розпорядження № 531 від 12 червня 2008 року Тернопільською районною державною адміністрацією в ПП «Екер» безпідставно вилучено земельну ділянку площею 0,9 га на території Великогаївської сільської ради за межами населеного пункту і фактично позбавлено позивача права землекористування.

У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, зокрема, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно п. 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Звертаючись до суду з указаним позовом з підстави, передбаченої пунктом третім частини першої статті 388 ЦК України, ПП «Екер» просило витребувати на його користь від ОСОБА_1 спірну земельну ділянку, оскільки ця ділянка вибула з володіння поза волею підприємства.

Вирішуючи питання правомірності витребування майна у добросовісного набувача залежно від обставин, передбачених положеннями статті 388 ЦК України, Верховний Суд України у постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 6-1203цс15 та від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15 висловив такий правовий висновок:

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Норма статті 388 ЦК України може застосовуватися як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння.

Зазначений правовий висновок підтримав у своїй постанові від 05 грудня 2018 року й Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду за наслідками розгляду справи № 752/2124/16-ц (провадження № 61-20676св18).

Враховуючи, що рішенням суду (справа №607/15591/18), що набрало законної сили скасовані первинні підстави вибуття спірної земельної ділянки із володіння ПП «Екер», зокрема ухвалено: визнати нечинним з моменту прийняття розпорядження голови Тернопільської райдержадміністрації № 531 від 12.06.2008 року яким ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку 0,09 га на території Великогаївської сільської ради під кадастровим номером 010010378 та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №055957 кадастровий №010010378, тому не можна вважати, що спірна земельна ділянка вибула з володіння ПП «Екер» без його волі та без належної правової підстави, а тому порушене право власника ПП «Екер» підлягає захисту у спосіб, передбачений пунктом третім частини першої статті 388 ЦК України, шляхом витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 на користь позивача.

Згідно частин 2,3 ст. 152 Земельного Кодексу України: «... землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування». Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування посвідчується державними актами встановленої форми. Відповідний акт видається на підставі та на виконання правових актів (рішень) уповноважених на це органів про надання земельних ділянок у власність або у постійне користування.

Згідно ч.1 ст. 155 ЗК України «У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним».

Враховуючи вищенаведені норми закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, з метою відновлення порушених прав позивача, суд вважає, що підлягають до задоволення також позовні вимоги в частині визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 010010378, серія ЯЛ №886104 виданий 06 грудня 2010 року ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 82, 263, 265, 272, 273, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного підприємства «Екер» до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 010010378, серія ЯЛ №886104 виданий 06 грудня 2010 року ОСОБА_1 .

Витребувати в ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Екер» земельну ділянку, площею 0,09 га кадастровий номер 010010378, що знаходиться на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Позивач: Приватне підприємство «Екер», вул. Бродівська-Бічна, 8а с. біла Тернопільський район Тернопільська область

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1.

Повний текст рішення суду складено 28.02.2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак