Провадження № 2/582/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря - Кривенко І.С.,

з участю представника позивача - Вдовіченка О.Л. ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування.

Позов обгрунтований тим, що 22 квітня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Renault Daster д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу ВАЗ 21213 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , в результаті якої був пошкоджений транспотний засіб ОСОБА_4 та завдана майнова шкода. Згідно постанови Сумського районного суду Сумської області від 18.03.2019 (справа № 582/447/18) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події складу правопорушення. На час настання пригоди правова відповідальність ОСОБА_5 , як власника транспортного засобу ВАЗ 21213 д.н. НОМЕР_2 , була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант». 02 травня 2019 року позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування. 06 червня 2019 року відповідач відмовив ОСОБА_4 у відшкодуванні завданого збитку, на підставі пунктів 37.1.1, 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове cтрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому, позивач просив поновити строк на проведення страхового відшкодування та стягнути із відповідача 120560, 00 грн. завданого матеріального збитку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_4 помер.

Суд, своєю ухвалою від 30 квітня 2020 року, залучив до участі у справі у якості правонаступника позивача ОСОБА_3 , так як правовідносини допускали правонаступництво (а.с. 106-107).

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Вдовіченко О.Л. позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що: ОСОБА_4 не подано до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про страхове відшкодування у межах строку передбаченого, Законом України «Про обов`язкове cтрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ОСОБА_4 не виконав свій обов`язок, щодо збереження пошкодженого майна у такому ж стані в якому воно було після ДТП, що призвело до неможливості страховика встановити розмір заподіяної майнової шкоди; у водія ОСОБА_5 не настала цивільно-правова відповідальність, а тому вказана пригода не є страховим випадком для ТДВ СК «Альфа-Гарант». У зв`язку з наведеним, представник відповідача просив у позові відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 22 квітня 2018 року сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Daster д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу ВАЗ 21213 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Щодо вказаної події 22.04.2018 відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол серії БД № 387422 за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована у АТ «СГ «ТАС» (приватне).

23.04.2018 ОСОБА_4 звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про страхове відшкодування (а.с.9-10).

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 18.03.2019 (справа № 582/447/18) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події складу правопорушення.

Відомості щодо складення адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_5 відсутні

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як власника наземного транспортного засобу на час ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», то 02.05.2019 ОСОБА_4 на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено заяву про страхове відшкодування (а.с. 12).

Листом за вихідним № 12/1863 від 06.06.2019 ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовило ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з пропуском річного терміну звернення із заявою про відшкодування на підставі пунктів 37.1.4, 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 13).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 зазначеного закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (абзац 4 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 зазначеного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Встановлено, що подія ДТП в наслідок якої ОСОБА_4 було завдано майнову шкоду сталася 22 квітня 2018 року, із заявою до страховика про виплату відшкодування він звернувся 02 травня 2019 року.

Тобто ОСОБА_4 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з пропущенням передбаченого пунктом 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річного строку.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_4 не мав можливості подати страховику заяву про виплату страхового відшкодування у річний строк з моменту ДТП у зв`язку із перебуванням на території іншої країни та проходження профілактичного огляду у лікарні суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі № 753/5293/16-ц, строк, зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є присічним і поновленню не підлягає.

Згідно правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі 465/4287/15, річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Та обставина, що ОСОБА_4 перебував на території іншої країни та проходив профілактичних огляд у лікарні, не дає підстав для висновку, що він не міг подати вказану заяву у встановлені строки.

Крім того, довіреність на предстаництво інтересів ОСОБА_4 була видана ще 22.03.2019 на ім`я ОСОБА_6 , який мав можливість направити заяву про виплату страхового відшкодування у річний строк.

Тобто, ОСОБА_4 , як власник пошкодженого автомобіля, мав можливість та право звернутися до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у визначений законом строк (один рік з моменту ДТП), проте таким правом не скористався.

Також, відповідно до вимог ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно ст. 33.3 зазначеного Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

З рахунків № 181118/01, № 180008/02 та 181118/03 від 18.11.2018 (а.с. 17-19) вбачається, що автомобіль Renault Daster д.н. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_4 було відремонтовано у листопаді 2018 року, а заяву про страхове відшкодування останнім було направлено на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» 02.05.2019.

Отже, ОСОБА_4 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, з порушенням вимог ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до неможливості останнього встановити розмір заподіяної шкоди.

Крім того, згідно полісу № АМ /2354372 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як власника наземного транспортного засобу «ВАЗ» 21213 д.н. НОМЕР_2 була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 32 цього Закону, страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за спричинення якої не виникає цивільно- правової відповідальності відповідно до закону.

Жодного доказу, який би підтверджував наявність у діях водія забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21213 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП позивачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Отже, у розумінні ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася 22 квітня 2018 року не є страховим випадком для ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Враховуючи вищевиклавдене суд дійшов висновку, що позов є необгрутнованим і таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», про стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20 листопада 2020 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко