Справа № 362/1337/20
Провадження № 6/362/101/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Ковбеля М.М.,

за участю секретаря судового засідання Сілецької М.О.,

розглянувши матеріали справи за заявою старшого державного виконавця Васильківського МР ВДВС ЦМУМЮ Самойловської Я.А. про зміну порядку та способу виконання Ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року у справі № 362/1337/20, стягував: ОСОБА_1 , Боржник: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся державний виконавець з вищезазначеною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувають два виконавчі провадження: ВП № 3398701, відкрите 12 січня 2004 року - про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ВП № 58412041, відкрите 19 лютого 2019 року - про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів.

Загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 416 473 гривні 88 копійок.

Боржник від виконання рішення суду ухиляється, ніде не працює, пенсію не отримує, на обліку в органах ДФС України не перебуває, зареєстрованого в установленому порядку рухомого та нерухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення для примусового виконання рішення суду не має

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2020 року було задоволено подання державного виконавця Васильківського МР ВДВС ЦМУМЮ Валюх Ольги Володимирівни, та для ля забезпечення виконання рішення суду та подальшої реалізації майна звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Світанок» села Ковалівка Васильківського району Київської області, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часки в натурі, що належало померлій ОСОБА_4 підставі Сертифікату на право на земельну частку серії РН №385547, виданого 03.11.2000 року Васильківською районною державною адміністрацією у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) № НОМЕР_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

А тому, державний виконавець просить змінити порядок та спосіб виконання Ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року у справі № 362/1337/20 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника та передати майно боржника ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Світанок» села Ковалівка Васильківського району Київської області, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, стягувачу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в рахунок погашення боргу за ціною, яка дорівнює ринковій вартості, визначеної у Звіті про оцінку майна, з правом подальшого оформлення та реєстрації права власності на земельну ділянку на її ім`я.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала в повному обсязі.

Стягувач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутності, заяву задовольнити.

Боржник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що на виконанні у Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувають два виконавчі провадження: ВП № 3398701, відкрите 12 січня 2004 року - про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ВП № 58412041, відкрите 19 лютого 2019 року - про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів /

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року у справі № 362/1337/20 подання старшого державного виконавця Васильківського МР ВДВС ЦМУМЮ Валюх Ольги Володимирівни було задоволено та для забезпечення виконання рішення суду та подальшої реалізації майна звернене стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Світанок» села Ковалівка Васильківського району Київської області, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часки в натурі, право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку.

Вказана Ухвала набрала чинності 03 червня 2020 року.

У відповідності положення до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За змістом ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно роз`яснень, викладених в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №14 встановлено, що судам у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виклюють виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до вимог ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» з метою визначення вартості майна боржника 27 січня 2020 року ОСОБА_6 , оцінювачем та директором Приватного підприємства «АКТИВ ІНВЕСТ» була здійснена оцінка ринкової вартості права на земельну частку (пай), яка склала 127 500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок (доказ додаток № 4).

Відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» та п.26 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, реалізація нерухомого майна боржника, на яке звернено стягнення, здійснюється шляхом електронних торгів.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України відповідно до Наказу № 2831/5 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» - (далі Порядок), відповідно до розділу ІІ якого датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в центральну базу даних системи електронних торгів (далі Систему) інформаційного повідомлення про електронні торги.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку організатор електронних торгів здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби. При цьому заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані:

- повне найменування відділу державної виконавчої служби;

- номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень;

- повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб;

- форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною);

- вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті);

- найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні;

- відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність;

- місцезнаходження майна (для нерухомого майна точна поштова адреса, для рухомого адреса зберігача);

- відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса);

- відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек);

- вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»;

- реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів;

- адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця;

- фото- та/або відеоматеріали;

- кваліфікований електронний або власноручний підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна:

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Порядку якщо реалізації підлягає земельна ділянка, в інформації про майно додатково зазначаються:

- місце розташування земельної ділянки;

- розмір земельної ділянки;

- правовий режим земельної ділянки;

- цільове призначення земельної ділянки;

- кадастровий номер земельної ділянки;

- обмеження на використання земельної ділянки (установлені на підставі містобудівних та санітарних норм і правил, включаючи архітектурно-планувальні, технічні, екологічні умови);

- наявність комунікацій.

Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка як об`єкт права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Земельна частка (пай) не є земельною ділянкою, а є лише правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель.

Право на земельну частку відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно зі ст.3 даного Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

Встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється відповідно до ст.11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст.13 Закону невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

Відповідно до п.17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пп. «б» п.15 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України до набрання чинності Законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Набуття чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» набирає чинності з 1 липня 2021 року.

Відповідно до ч.5, ч.6 ч.7 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків його вартості. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків його вартості. У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Відповідно до ч.8 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Згідно з ч.9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Зазначені обставини у своїй сукупності доводять неможливість виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів, і враховуючи відсутність іншого майна у боржника порушують права та інтереси стягувача.

Таким чином, враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року у справі № 362/1337/20 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Світанок» села Ковалівка Васильківського району Київської області, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку, виконати неможливо, а тому необхідно змінити порядок та спосіб виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.1 ст.260, ст.435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву - задовольнити.

Змінити порядок та спосіб виконання Ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року у справі № 362/1337/20 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Світанок» села Ковалівка Васильківського району Київської області, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку серії РН № 385547, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 03 листопада 2000 року та зареєстрованого у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18 листопада 2000 року за № 822, право власності на яку за боржником не зареєстроване в установленому законом порядку, шляхом передачі майна боржника ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Світанок» села Ковалівка Васильківського району Київської області, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, стягувачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в рахунок погашення боргу за ціною, яка дорівнює ринковій вартості, визначеної у Звіті про оцінку майна, з правом подальшого оформлення та реєстрації права власності на земельну ділянку на її ім`я ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Ковбель