Справа № 536/1829/19
16 вересня 2020 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Колотієвського О.О.
за участю секретаря судового засідання - Коваль В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-
В позовній заяві позивач вказувала, що з 17 липня 2004 року вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 383.
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції від 20.09.2006 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 вересня 2007 року шлюб між сторонами розірвано.
Фактично шлюбні стосунки було припинено з березня 2006 року, з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею.
З 1 вересня 2014 року відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні.
Позивачем вказано, що станом на день подачі позову до суду доньці вже тринадцять років, вона не пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за останні 5 років жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні ніколи про нього не питала та не цікавилась.
З вересня 2013 року ОСОБА_1 з донькою проживають в гуртожитку, з грудня 2014 року почали проживати з співмешканцем. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дитиною та співмешканцем склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Донька знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці № 3, вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний.
Нагляд за станом здоров`я доньки з моменту народження і по сьогоднішній день здійсню є ОСОБА_1 .
ОСОБА_4 навчається в Кременчуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 31 Кременчуцької міської ради Полтавської області у 8 класі. Батько участі в цій сфері життя доньки не приймав.
Також ОСОБА_1 зазначила, що відповідач жодним чином не бува позбавлений інформації стосовно місця перебування доньки та ніколи не створювалися перешкоди у сілкуванні з дитиною та участі у вихованні.
На думку позивача вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливісь але вольове небажання виконувати відповідачем відносно своєї дитини батьківські обов`язки покладені на нього законом.
З лютого 2014 року відповідач припинив сплачувати аліменти. За період з лютого 2014 року по 2020 року відповідач сплачував аліменти 6 разів.
На підставі вищевикладеного позивач просила суд, ухвалити рішення, яким:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_4 .
Позивач в судове засідання не з`явилась. До суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем реєстрації. Заяви про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Представник Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без їх участі. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.
Суд, розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам приходить наступного висновку.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.
Позивач, скористалася наданим їм законом правом, та в порядку ст. 165 СК України звернулася з даним позовом.
Судом встановлено, що сторони по справі з 17 липня 2004 року вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 383.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції від 20.09.2006 року.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 вересня 2007 року шлюб між сторонами розірвано.

З березня 2006 року, шлюбні відносини припинені, разом не проживають дитина проживає з ОСОБА_1 .

З 1 вересня 2014 року відповідач життям доньки не цікавився, бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні не виявляв, що призвело до того, що дитина не пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів.

З вересня 2013 року ОСОБА_1 з донькою проживають в гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1 . Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дитиною та співмешканцем склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.

ОСОБА_4 навчається в Кременчуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 31 Кременчуцької міської ради Полтавської області у 8 класі. Відповідно до довідки з місця навчання від 17.12.2019 року № 01-20/711 батько ОСОБА_2 у школі не з`являється, успішності доньки не цікавиться, батьківські збори не відвідував. У процесі виховання навчання батько участі не приймає. Відповідно до характеристики з місця навчання, вихованням ОСОБА_4 займається лише матір.

Судом встановлено, що відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання доньки відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.02.2007 року. Даний факт підтверджується Довідкою - розрахунком Крмеенчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 01.04.2018 року по 01.11.2019 року, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів складає 70214, 78 грн.

Також, в матеріалах справи містяться письмові пояснення сусідки позивача ОСОБА_5 , матері - ОСОБА_6 , та співмешканця - ОСОБА_7 , які підтверджують, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини та ніяким чином за останні п`ять років, не виявляє бажання до спілкування з нею та участі у житті.

Відповідно до статті 171 СК України , дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В матеріалах справи міститься заява в якій ОСОБА_4 підтверджує, що її батько не цікавиться її життям, не сплачує аліменти і вона вже його не пам`ятає. Повністю підтримує бажання матері позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, так як не хоче аби він якимсь чином впливав на її життя в майбутньому.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації, з метою захисту прав дитини, її життя та здоров`я, розглянувши подання служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації від 10 серпня 2020 року № 01-15/513, враховуючи висновок служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації від 11.08.2020 року та заслухавши думку членів комісії з питань захисту прав дитини, вважають за доцільне - позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої итини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до п. 16 Постанови Верховного Суду України № від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», соби можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав,

передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків мас місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Надаючи оцінку доказам які містяться у справі, вбачається, що ОСОБА_2 не приймає жодної участі в житті та вихованні дитини.

Таким чином, суд вважає, що є законні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 враховуючи, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з підстав викладених вище.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому суд вважажає за необхідне, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 76, 82, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 287, 352 ЦПК України, ст.1-3, п.1 ст.18, п.1-2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст.51 Конституції України, суд,-

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. О. Колотієвський