Справа № 559/2006/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки, виданої Гірницькою сільською радою, за вказаною адресою крім власника ОСОБА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 - колишня дружина позивача та доньки позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідачі зареєстровані за зазначеною адресою з 28 грудня 2007 року, однак ніколи там не проживали і на даний час не проживають, про що складено Акт про не проживання.

Отже, відповідачі зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 уже понад 12 років, однак ніколи там не проживали, в утриманні будинку участі не брали, їхніх особистих речей в будинку немає. У зв`язку з тим, що відповідачі не зняті з реєстраційного обліку за місцем реєстрації, позивачу, як власнику, створюються перешкоди в розпорядженні майном, він позбавлений можливості повноцінно розпоряджатися належним йому об`єктом нерухомого майна. На даний час йому відомо, що відповідачі виїхали за кордон на постійне місце проживання, у зв`язку з чим у позивача відсутня можливість їх зняття з реєстрації місця проживання на підставі їх особистих заяв.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_5 подавладо суду клопотання в якому просить розгляд справи провести без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позову заяву не подали, заяв та клопотань від них не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, направлено відповідачам за зазначеною у позовній заяві адресою, проте до суду повернулися конверти із зазначенням листоноші «за даною адресою не проживають».

Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 вересня 2017 року серія НМІ № 752486, посвідченого приватним нотаріусом Пришко О.О. та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97661319 від 18 вересня 2017 року(а.с. 9, 10).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 30 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 11).

Відповідно до довідки виданої Гірницькою сільською радою від 20 серпня 2019 року № 515, відповідачі зареєстровані на адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживають (а.с. 12).

Згідно акту про не проживання №1 від 09 вересня 2019 року відповідачі зареєстровані за зазначеною адресою: АДРЕСА_1 з 28 грудня 2007 року, однак ніколи там не проживали і на даний час не проживають (а.с. 14).

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

У статті 317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України.

Суд враховує, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 18 вересня 2017 року серія НМІ № 752486, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не проживають у житловому будинку з 2007 року, а тому мають бути визначені такими, що втратили право на користування житлом позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 383, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець