Ухвала

28 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 521/18445/15-ц

провадження № 61-3038ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Осіпенко Ігорем Валерійовичем, на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила суд стягнути матеріальні збитки за викрадені ювелірні вироби розмірі 111 060,00 грн та відшкодувати моральну шкоду, спричинену неправомірними діями відповідача, у розмірі 40 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за час проживання у квартирі позивача відповідач здійснила крадіжку ювелірних виробів. Відповідач визнав свою вину, про що свідчить розписка складена відповідачем та матеріали кримінального провадження. Відповідач відшкодував вартість виробів частково у розмірі 32 000,00 грн.

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси

від 08 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 32 550,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 08 червня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 08 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 липня

2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 24 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 71 185,04 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн, а всього

91 185,04 грн, та судовий збір в дохід держави у розмірі 1 199,05 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 січня 2019 року залишено без змін.

12 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Осіпенко І. В. звернувся до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102,00 грн.

Предметом позову у справі № 521/18445/15-ц є стягнення матеріальних збитків за викрадені ювелірні вироби в розмірі 111 060,00 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 151 060,00 грн (111 060,00 грн +

40 000,00 грн) та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).

Справа № 521/18445/15-ц є малозначною в силу вимог закону.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, оскаржувані судові рішення ухвалено у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Осіпенко Ігорем Валерійовичем, на рішення Малиновського районного суду міста Одеси

від 24 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 24 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко