Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2020 Справа №607/28848/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

присяжних Чорної О-М.Є., Веселович Т.Я.

за участю секретаря Лобач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осламів Віньковецького району Хмельницької області. У своїй заяві зазначила, що в 1983 році її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поїхав з дому та з цього часу у неї відсутня будь-яка інформація щодо нього. Вона зверталась до Тернопільського відділу поліції Головного управління поліції в Тернопільській області та повідомила, що родинний зв`язок із її чоловіком втрачено, однак його місце перебування правоохоронними органами не встановлено. Зазначає, що оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне для врегулюванняправового статусу майна, що набуте ними за час шлюбу.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала з підстав та обставин, зазначених у ній.

Представник заінтересованої особи Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суду пояснили, що вони проживають в с. Ангелівка та близькими є сусідами та друзями сім`ї ОСОБА_1 , а також вказали, що останній раз вони бачили ОСОБА_2 в 1983 році, їм відомо, що він зловживав алкогольними напоями і можливо поїхав на заробітки.

Вислухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_1 , 1939 року народження та ОСОБА_2 , 1939 року народження уроджеенць с. Осламів Віньковецького району Хмельницької області перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 трвня1961 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданого Івашковецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області.

Згідно довідки №563 виданої 02.12.2019 року Романівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , 1937 року народження з 1983 року в АДРЕСА_1 не проживає та його місцезнаходження не відомо.

Як вбачається з довідки виданої 14.02.2020 року Головним Управлінням Національної поліції в Тернопільської області, за заявою ОСОБА_1 встановити місце знаходження ОСОБА_2 не представилося за можливе.

Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного СУДУ України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне заявнику ОСОБА_1 для врегулювання статусу майна, що набуте у шлюбі з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що ОСОБА_2 , 1937 року народження є людиною похилого віку, відсутній в місці його постійного проживання більше 35 років, та його місцезнаходження правоохоронними органами не встановлено, суд з врахуванням дійшов висновку, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. ст. 46,47 Цивільного кодексу України, пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення особи померлою - задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання АДРЕСА_1 .

Вважати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осламів Віньковецького району Хмельницької області померлим з дня набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 24 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Р.М. Грицак

Присяжні О-М. Є. Чорна

Т.Я. Веселович

Головуючий суддяР. М. Грицак