Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/973/19
№ провадження 2/624/63/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
смт. Кегичівка 03 березня 2020 року
Кегичівський районний суд Харківської області, у складі: головуючого - судді Куст Н.М.,
за участю секретаря судового засідання - Проскурні Л.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №624/973/19,
найменування (ім`я) сторін:
представник позивача: ОСОБА_2 ,
відповідач: ОСОБА_3 ,
вимоги позивача: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
ВСТАНОВИВ:
Виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що їй на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить вище вказаний будинок, відповідач є її онукою, яка до теперішнього часу зареєстрована у зазначеному вище будинку, але фактично в будинку не проживає.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не проживає в її будинку тривалий час, не здійснює належний догляд за будинком, не сплачує комунальні послуги, але продовжує залишатися зареєстрованою за цією адресою, що створює для неї певні незручності, а саме вона не може оформити субсидію на комунальні послуги.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 27 грудня 2019 року судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача.
Ухвалою від 20 січня 2020 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10 лютого 2020 року.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, останній через канцелярію суду надав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виклики у судові засідання жодного разу не отримала. Відповідно до поштової відмітки відправлення повернуті без вручення, причина «не проживає». Виклики були направлені за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача. Іншої адреси суду не повідомлено.
Про причини неявки відповідач не повідомив, заяв від нього, а також відзиву не надійшло.
Відповідно до п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Ухвалою суду від 03 березня 2020 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом встановлено, що будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ( копія, а.с.5).
Згідно з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 09 квітня 2013 року (а.с.6,7).
Відповідно до акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_3 від 27 листопада 2019 року встановлено, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації фактично ніколи не проживала.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України власнику надається можливість звернення з позовом про вчинення певних дій для запобігання порушенню свого права власності, що може мати місце у майбутньому.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Оскільки, відповідач не проживає у будинку за указаною вище адресою, а знаходження відповідача на реєстрації у будинку, належній позивачу, перешкоджає здійсненню у повній мірі права розпорядження цим майном, позов підлягає задоволенню.
Отже, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно що вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.
Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення є підставою для скасування реєстрації ОСОБА_3 за вказаною вище адресою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кегичівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Власівка, Кегичівського району, Харківської області, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

представник позивача: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.М. Куст