Справа № 456/524/20
Провадження № 2/456/669/2020
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 лютого 2020 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 4645 регіонального сервісного центру у Львівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Степаненко Дмитро Васильович про усунення перешкод у користуванні рухомим майном,

в с т а н о в и в :

05.02.2020 представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні рухомим майном, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом скасування обтяження у вигляді застави на автомобіль Great Wall Hover, шасі НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_3 , накладеної згідно з договором застави автомобіля б/н від 11.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 головуючим суддею визначено Бучківську В.Л.

Запит щодо доступу до персональних даних, надісланий на адресу відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області 07 лютого 2020 року повернувся в Стрийський міськрайонний суд Львівської області 19.02.2020 року за вх. № 2963.

Суд позбавлений можливості вирішити питання про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі, оскільки така заява підлягає поверненню позивачу на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява в інтересах ОСОБА_1 підписана представником за довіреністю ОСОБА_3 .

На підтвердження повноважень представника надано копію довіреності від 23.05.2019, дійсна до 23.05.2022, яка не може вважатися належним документом на здійснення представництва в суді, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частина 3 ст. 131-2 Конституції України передбачає, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 11 Перехідних положень Конституції України передбачено, що представництво відповідно до п.3 ч.1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції, здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 р., у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 р., у судах першої інстанції з 01 січня 2019 р.

Відповідно до ч.2 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пункти 4, 5, 14,15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 р. №36, передбачають, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Слід також зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватися домовленістю сторін в договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.10.2018 по справі №811/1507/18.

При цьому, до позовної заяви представником позивача не додано копію ордеру та договору про надання правової допомоги.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано особою або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищенаведене, вивчивши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що заяву подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підпис позовної заяви та звернення з позовною заявою до суду від імені та в інтересах позивача, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу відповідно до положення п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України та з урахуванням сформованого висновку в постанові Верховного суду від 18.10.2018 по справі №811/1507/18.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 4645 регіонального сервісного центру у Львівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Степаненко Дмитро Васильович про усунення перешкод у користуванні майном повернути особі, яка її подала ОСОБА_3 .

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Суддя В. Л. Бучківська