Справа № 716/2197/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2020 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді - Сірик І.С.

за участю секретаря -Барабащук О.А.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. Посилається на те, що згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.07.2010 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання їх сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 гривень щомісячно, починаючи з 04.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. З моменту присудження аліментів по даний час значно збільшився прожитковий мінімум, дитина на даний час є учнем Товтрівської ЗОШ, в зв`язку із цим змінилися потреби дитини для шкільного віку, також дитина перебуває на диспансерному обліку у лікаря окуліста з діагнозом «міопія слабкого ступеня», в зв`язку з чим дитина потребує періодичних оглядів та консультацій лікаря, профілактичних та лікувальних занять на спеціальному обладнанні, покращеного харчування та зміну окулярів. Позивач зазначає, що вона даний час ніде не працює, оскільки 17.10.2017 року була звільнена з роботи ВПЗ Товтри з посади листоноші, а тому не спроможна забезпечити потреби дитини на належному рівні, тобто вважає, що сума стягуваних аліментів у сумі 200 грн щомісячно, є недостатньою для матеріального його утримання і є значно меншою прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, в зв`язку з чим просить постановити рішення, яким стягувати із ОСОБА_3 аліменти на сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили постановити рішення, яким стягувати аліменти із відповідача у розмірі 2000 гривень щомісячно.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що проживав із позивачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина. Заборгованість по аліментах сплатив. Згідний сплачувати аліменти на сина у сумі 1109 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки він офіційно не працевлаштований. Зазначив, що дійсно протягом 2018 та 2019 років виїжджав на роботу за кордон на сезонні роботи до Польщі. На даний час вдома без роботи. Крім того проживає із співмешканкою у якої є донька від першого шлюбу, яка хворіє і на її лікування потрібні кошти. Крім цього на його утриманні є непрацездатні батьки, які являються пенсіонерами, людьми похилого віку.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2019 року -2027 грн; з 1 липня 2019 року - 2118; з 1 грудня 2019 року - 2218 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.04.2010 року між ними розірвано (а.с.9). Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.06.2008 року (а.с.8). На даний час син проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Товтрівської сільської ради №1220 від 06.11.2019 року (а.с.16), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06.11.2019 року (а.с.15).

Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.07.2010 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 гривень щомісячно, починаючи з 04.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Наведене підтверджується копією виконавчого листа (а.с.11).

Із норм СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Дитина потребує витрат коштів на шкільний одяг та канцелярські товари, засоби гігієни та інші предмети та речі, необхідні для забезпечення її життєдіяльності. Крім того дитина перебуває на диспансерному обліку у лікаря окуліста з діагнозом «міопія слабкого ступеня», в зв`язку з чим потребує періодичних оглядів та консультацій лікаря, профілактичних та лікувальних занять на спеціальному обладнанні, покращеного харчування та зміну окулярів. Наведене вбачається із Висновку ЛКК №2444 від 06.11.2019 року (а.с.17).

Також встановлено, що позивач ніде не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.13-14), проживає з сином у будинку матері в с.Товтри, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учнем Товтрівської ЗОШ, що підтверджується актом обстеження (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_3 є молодою людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, інших дітей немає. Дані факти свідчать про матеріальний стан платника аліментів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання відповідача, на те, що він проживає із співмешканкою у якої є неповнолітня донька і він змушений її утримувати, а також те, що на його утриманні є непрацездатні батьки суд вважає необґрунтованими. Адже, як встановлено судом, та самим відповідачем зазначено у відзиві на позовну заяву, та долучено відповідні довідки, він проживає у будинку батьків своєї співмешканки ОСОБА_6 у с.Чуньків Заставнівського району Чернівецької області. Спільних дітей із ОСОБА_6 у них немає. А донька його співмешканки ОСОБА_7 має батька ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 40), який, згідно законодавства і зобов`язаний її утримувати. Також судом встановлено, що батьки відповідача - ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 є особами пенсійного віку, що підтверджується їх пенсійними посвідченнями (а.с.39), проживають у с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області. Дані особи отримують пенсію, а тому на утриманні сина не перебувають.

Також судом встановлено, що відповідно до розрахунку (а.с.12) заборгованість, яка була у ОСОБА_3 по сплаті аліментів у сумі 34250 грн., останній сплатив у повній сумі під час розгляду справи. Наведене свідчить, що ОСОБА_3 матеріально забезпечений і має змогу сплачувати аліменти на неповнолітнього сина в більшому розмірі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо зміни розміру стягуваних аліментів підлягають до часткового задоволення.

У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При призначенні аліментів суд також враховує, матеріальне становище та стан здоров`я дитини та відповідача.

Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1300 грн.

Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

На підставі ст.ст.180-182,184,192 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», керуючись ст.ст. ст. ст. 137, 141, 258 - 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИЛА :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.07.2010 року та стягувати в подальшому з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Після набрання рішенням законної сили відкликати раніше виданий виконавчий лист по цивільній справі №2-447/2010 від 08.07.2010 року про стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.02.2020 року.

Суддя Сірик І.С.