Провадження № 2/522/828/20
Справа № 522/7321/19
УХВАЛА

25 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрія В`ячеславовича, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договорів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрія В`ячеславовича, ОСОБА_4 , в якому просить визнати недійсним з моменту укладання договір купівлі-продажу квартири, загальною площею 47,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 24.10.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежан А.В., зареєстрований в реєстрі за № 3830; визнати недійсним з моменту укладання договір купівлі-продажу квартири, загальною площею 51,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 09.10.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежан А.В., зареєстрований в реєстрі за № 3659.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 15.01.2015 року по 05.12.2018 року він з ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. В період перебування в шлюбі за спільні кошти подружжя 08.06.2018 року ними було придбано квартиру, загальною площею 47,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, під час шлюбу, шляхом виділу частки з об`єкту нерухомого майна на підставі висновку ПП «Одеське БТІ» від 17.02.2017 року, набуто право власності на квартиру, загальною площею 51,4 кв.м., що розташована з-а адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає ці квартири об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та вказує на те, що остання без його згоди на відчуження вказаного майна, продала вказані квартири на підставі спірних договорів купівлі-продажу, а тому ці договори є недійсними.

Провадження у справі відкрито 03.06.2019 року, встановлено порядок загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

05.12.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

06.02.2020 року до суду зі спільною заявою про затвердження мирової угоди звернулися позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в якій просять затвердити мирову угоду по справі від 05.02.2020 року, відповідно до умов якої:

1. Позивач, підписанням цієї мирової угоди, визнає, що власноруч підписав заяву, справжність підпису в якій нотаріально засвідчила 25.11.2016 р. Кисельова О.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №924, на підставі якої ОСОБА_1 надав згоду дружині ОСОБА_2 на розпорядження майном, що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, в тому числі, але не виключно на відчуження наступних об`єктів нерухомого майна:

- квартири, загальною площею 47,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101;

- квартири, загальною площею 51,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

2. Позивач визнає, що у нього відсутні будь які претензії до ОСОБА_2 з приводу відшкодування матеріальних збитків, відшкодування моральної шкоди, у разі виконання умов цієї мирової угоди. Позивач визнає, що не має претензій до ОСОБА_2 з приводу розпорядження майном, яке здійснено у період перебування в шлюбі, що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя та при відчуженні об`єктів, що є спільною сумісною власністю подружжя його права та законі інтереси порушені не були, та правочини вчинялись за його згодою.

3. Відповідач ОСОБА_2 , підписанням цієї мирової угоди, підтверджує позивачу, що не сплачувала йому компенсацію вартості 1/2 нерухомого майна, що перебувало у спільній власності подружжя, а саме:

- квартири, загальною площею 47,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101;

- квартири, загальною площею 51,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

4. Сторони домовились цією угодою, що у якості сплати Позивачу його частки у спільному майні подружжя, яке складається з квартири, загальною площею 47,1 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101 та квартири, загальною площею 51,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, після підписання Сторонами цієї мирової угоди, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 набуває право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м., що розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

5. Ця мирова угода по справі №522/7321/19, у разі її затвердження ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, є підставою для державної реєстрації права особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 20.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

6. У разі відчуження або обтяження ОСОБА_3 квартири, визначною п. 4 цієї мирової на користь інших осіб, ця угода втрачає свою силу, а позивач має право вимагати у відповідачів компенсації частки у спільному майні подружжя.

Ухвалою суду від 25.02.2020 року спільну заяву сторін від 06.02.2020 року про затвердження мирової угоди залишено без задоволення у зв`язку з тим, що суд розцінив затвердження мирової угоди передчасним через намагання сторін порушити порядок дослідження доказів по справі.

У судовому засіданні 25.02.2020 року представник позивача ОСОБА_5 та представник відповідачів Шинкаренко Ю ОСОБА_6 В. подали заяву, якою просили затвердити мирову угоду сторін, яка додана до спільної заяви від 06.02.2020 року, посилаючись на те, що судом вже досліджено докази, які свідчать про законність отримання ОСОБА_3 права власності на квартиру, загальною площею 47,1 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, а. також, досліджено докази щодо відсутності обтяжень вказаного об`єкту нерухомого майна.

Треті особи, які були повідомлені належним чином про час, дату і місце судового засідання, в суд не з`явилися, про поважність причин своєї неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зміст мирової угоди, суд приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного, як він вважає, права на спільну власність на майно, яке набуте подружжям під час шлюбу за рахунок їх спільних коштів.

При цьому, позивачем обрано такий спосіб захисту свого права та інтересу щодо спірного майна, як визнання недійсними договорів, на підставі яких власниками квартир, на частину яких претендує позивач, стали ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 (квартира АДРЕСА_2 ).

Відповідно до ч.1-3 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

За змістом вказаної статті процесуального закону мирова угода це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з`ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання.

Однак, п. 2, 3 мирової угоду містять в собі взаємоповязане підтвердження того, що ОСОБА_2 порушила права ОСОБА_1 при продажі ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_2 та відповідне погодження ОСОБА_1 відмовитися від претензій на вказану квартиру лише за умови отримання у свою власність іншої квартири, яка належить ОСОБА_3 .

Таким чином, на переконання суду, умови даної мирової угоди стосуються прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_4 , який, однак, не є стороною цієї мирової угоди, а, відтак, підстави вважати таку мирову угоду, як відповідаючу вимогам ст. 207 ЦПК України у суду відсутні.

Крім того, Цивільний кодекс України передбачає одним із способів набуття права власності укладення договору купівлі-продажу (перехід права власності на майно від однієї особи до іншої за певну оплату), загальні положення про який встановлені параграфом першим Глави 54 Підрозділу І Розділу ІІІ ЦК України.

Зокрема, відповідно до вимог ст.. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно, наданої суду на затвердження, мирової угоди, відповідач ОСОБА_3 , в рахунок сплати Позивачу його частки у спільному майні подружжя, зобов`язується передати позивачу належну їй квартиру, загальною площею 47,1 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Дана конструкція переходу права вланості на майно від однієї особи до іншої за певну оплату, характеризує дане правовідношення як купівлю-продаж.

Тобто, на переконання суду, даний зміст мирової угоди свідчить про те, що прохання про затвердження цієї мирової угоди спрямоване на здійснення іншого правочину, а саме: договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, загальною площею 47,1 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який сторони насправді хочуть вчинити та щодо якого чинним законодавством встановлені вимоги, додержання яких є необхідним та обов`язковими для чинності правочину.

Таким чином суд доходить обгрутнованого висновку, що подана на затвердження мирова угода від 05.02.2020 року, укладена між позивачем та відповідачами, не відповідає приписам ст. 657 ЦКУ.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господаський суд України у своєму рішенні від 01.02.2016 року № 910/13488/14.

Суд відхиляє посилання представників сторін на те, що дана мирова угода стосується лише прав і обов`язків позивача і відповідачів, а вихід за межі предмета спору не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, оскільки умови мирової угоди стосуються питань права власності особи, яка не є її учасником, а саме ОСОБА_4 , а, також, даною мировою угодою врегульовано відносини переходу права власності на об`єкт нерухомості у позаправовий спосіб .

В зв`язку з цим, заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про затвердження мирової угоди поданої 06 лютого 2020 року має бути залишена без задоволення.

Керуючись ч. 7 ст. 49, ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255, 258, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про затвердження мирової угоди поданої 06 лютого 2020 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 26.02.2020 року.

Суддя В.Я.Бондар