РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18860/19

пр. № 2/759/1470/20

19 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Грень О.О.

представника позивача Подкопаєвої І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, б. 5-б) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019р. представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором № 0-28/11-00220-с-а від 13.10.2011 року у розмірі 82 897,93 грн. та 1921,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Банки «Фінанси та кредит» 13.10.2011р. був укладений кредитний договір № 0-28/11-00220-с-а за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 72 768,00 грн. строком до 12.10.2016р. зі сплатою 20 % річних. 18.10.2018р. між ПАТ «Банки «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № 0-28/11-00220-с-а.ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до боржника, в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані кредитні кошти на підставі кредитного договору № 0-28/11-00220-с-а від 13.0.2011р. Позичальником -відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору № 0-28/11-00220-с-а, а тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Згідно умов кредитного договору кредит надавався строком до 12.10.2016р. зі сплатою 20% річних. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, пені, інфляційних втрат, нарахованої пені за обліковою ставкою НБУ та 3% річних за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з відповідача станом на 18.09.2019р. відповідно до розрахунку заборгованості, становить 82 897,93 грн. з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 42035,93 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору - 6 273,12 грн.; нараховані 3% річних - 3 787,00 грн.; втрати від інфляції - 15 878,58 грн., нарахована пеня за обліковою ставкою НБУ - 14 923,30 грн. Крім того просить стягнути 20 000,00 грн. витрати на правничу допомогу та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

04.10.2019р. ухвалою Київського апеляційного суду визначено підсудність Святошинському районному суду м.Києва/а.с.57/.

Ухвалою Святошинського районного суду від 16. 10.2019р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судовому засіданні позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, виклик відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзив не надав.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутність сторін та винести заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.10.2011р між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 0-28/11-00220-с-а , відповідно до умов якого, позивач надав позичальнику кредит у розмірі 72 768,00 грн. на придбання автомобіля марки ВАЗ 217030-128-01 з остаточним терміном повернення кредиту 12.10.2016р.

Відповідно до п.3 сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка у розмірі 15,99 % процентів річних.

Відповідно до п.1.4.1.5.1 вказаного договору у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов`язань встановлених умовами кредитного договору, процентна ставка підвищується на 4% відсотки річних, в порядку передбачених цим договором.

18.10.2018р. між ПАТ «Банки «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави/а.с.22-26/.

Також, 18.10.2018р. було укладено між ПАТ «Банки «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № 0-28/11-00220-с-а/а.с.27-30/.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.09.2019р. розмір загальної заборгованості становить 82 897,93 грн. з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 42035,93 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору - 6 273,12 грн.; нараховані 3% річних - 3 787,00 грн.; втрати від інфляції - 15 878,58 грн., нарахована пеня - 14 923,30 грн./а.с.19-21/.

Враховуючи викладене судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги та підлягають повному задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 20000 грн. в рахунок отримання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 2, 3 та 4 ст 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано прайс-лист АО «Вердикт», договір про надання правової допомоги від 17.12.2018 року, заявку про надання правових послуг, акт прийому-передачі робіт, укладених між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОА «Вердикт» з детальним описом наданих ОА «Вердикт» послуг, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу, який складає в сукупності 20000 грн., а також платіжне доручення на суму 100000 грн.. Втім, в наданому платіжному дорученні не зазначено, що ці кошти були сплачені за надання правової допомоги саме за дану позовну заяву, а тому в даній частині позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11,76-84, 130, 141, 209, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 599, 631, 1048, 1049 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь на Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄРДПОУ 36799749, 04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, б. 5-б) заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором № 0-28/11-00220-с-а від 13.10.2011 року у розмірі 82 897,93 грн. та судовий збір 1921,00 грн., а всього 84 818,93 грн. (вісімдесят чотири грн. вісімсот вісімнадцять грн.).

В частині стягнення витрат на правову допомогу -відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Петренко Н.О.