УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», заінтересовані особи: стягувач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», боржник - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у справі №2-3112/2010.

Заяву обґрунтовує тим, що 21 грудня 2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по справі №2-3112/2010 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 258 від 04 вересня 2007 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк».

25 жовтня 2017 року Апеляційний суд Черкаської області скасував рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2010 року та задовольнив вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» кредитну заборгованість у сумі 17 333, 20 гривень, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 177 804, 48 гривень, з ОСОБА_1 - 850 гривень судового збору та 60 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з ОСОБА_2 - 2850 гривень судового збору та 60 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Постановою Верховного Суду від 04 березня 2019 року у справі № 2-3112/10 рішення Апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року залишено без змін.

25 квітня 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладений договір про відступлення прав вимоги №42053, згідно умов якого право вимоги до позичальника за кредитним договором №258 від 04 вересня 2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус».

Представник заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» С`єдіна Л.В. у судове засідання не з`явилась, звернулась із заявою, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі заявника.

Представник стягувача - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Боржник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно п.2 ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, розгляд заяву здійснюється без участі представників заявника і стягувача та боржників.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №712/5807/15-ц, врахувавши доводи заявника, викладені у заяві про заміну стягувача, приходить до наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року скасовано рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2010 року, частково задоволено вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 17 333, 20 гривень, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно кредитну заборгованість у сумі 177 804, 48 гривень, з ОСОБА_1 - 850 гривень судового збору та 60 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з ОСОБА_2 - 2850 гривень судового збору та 60 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Постановою Верховного Суду від 04 березня 2019 року у справі № 2-3112/10 рішення Апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року залишено без змін.

25 квітня 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладений договір про відступлення прав вимоги №42053, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за кредитним договором №258 від 04 вересня 2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус».

Відповідно до п.1 вказаного договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників/заставодавців, зазначених у Додатку №1 до цього договору (надалі за текстом боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), згідно реєстру, що міститься у Додатку №1 до цього договору, та розширеного електронного реєстру, надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Згідно «Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», який міститься в Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги №42053 від 25 квітня 2019 року, право вимоги за кредитним договором №258 від 04 вересня 2007 року, позичальником в якому є ОСОБА_1 , а поручителем ОСОБА_2 , передано ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 09.10.2019р. у справі № 711/10368/2012, провадження № 61-11549св19 зазначено наступне:

«Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).»

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доказів виконання зобов`язань за кредитним договором боржником та(або) поручителем матеріали справи не містять.

Виходячи з викладеного, без заміни сторони стягувача правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, заміна сторони стягувача її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 09.10.2019р. у справі № 711/10368/2012, провадження № 61-11549св19.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 512, 514, 516, 517 ЦК України, згідно ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 13, 76, 78, 79, 81, 89, 177, 247, 259, 263-265, 273, 354, 442 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», заінтересовані особи: стягувач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», боржник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», , на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», , у справі №2-3112/2010.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Борєйко