Справа №266/3596/20
Провадження№ 2-ві/266/7/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шишиліна Олексія Геннадійовича,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишиліна О.Г. перебуває цивільна справа № 266/3596/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання.

30.11.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відвід судді Шишиліна О.Г.

В обґрунтування заяви зазначила, що вищевказана справа згідно автоматичного розподілу була розподілена на суддю Пантелеева Д.Г. Згідно ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 18.09.2020 року, задоволено заяву судді Пантелеев Д.Г. про самовідвід від 16.09.2020 року, після повторного автоматичного розподілу справа була перерозподілена на суддю Шишиліна О.Г.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.10.2020 року суддя Шишилін О.Г. призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На теперішній час судові засідання не відбулися,постійно переносились з причин участі судді в невідкладних слідчих діях. 25.11.2020 року судове засідання відклалось з причини, що суддя Шишилін О.Г. виконує обов`язки слідчого судді та проводив невідкладні слідчі дії. Вважає, що суддя Шишилін О.Г. свідомо затягує розгляд справи та з неповажних підстав переносить судові засідання, що є порушенням її процесуальних прав на правосуддя. Просила відвести суддю Шишиліна О.Г. від розгляду цивільної справи за її позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2020 року у вказаній заяві про відвід визначено головуючим суддею Федотову В.М.

Вивчивши заяву про відвід, не вбачаю підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження по справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (п. 15.4 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1). він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2). він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3). він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Шишиліна О.Г. при вирішенні даної цивільної справи.

На даний часа вбачається незгода сторони с процесуальними діями, а це не є підставою для задоволення відводу.

Крім того, незгода з діями головуючого по справі може бути викладена в апеляційній скарзі на остаточне рішення по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шишиліна Олексія Геннадійовича по цивільній справі № 266/3596/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Федотова В. М.