Справа № 188/136/20
Провадження № 2/188/173/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Фесик Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Авангард» (далі відповідач) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Стислий виклад позиції позивача.

1. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 28.09.1994 вона заселилася до будинку, який належав колективному сільськогосподарському підприємству (далі КСП) «Авангард». КСП «Авангард» було реорганізовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Авангард», яке є відповідачем у цій справі. Олександропільською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області прийнято рішення № 26 від 20.07.2001, яким оформлено право власності на будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , на відповідача.

2. 06.03.2004 позивач повністю розрахувалася з відповідачем за спірний будинок. Позивач з 08.08.1994 і до цього часу проживає у вказаному будинку. 20.01.2020 позивач звернулася до відповідача з заявою про укладення договору купівлі-продажу між сторонами, але відповідач відповів, що не має змоги укласти договір купівлі-продажу через відсутність правовстановлюючих документів на будинок

АДРЕСА_2 . Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 06.03.2004, укладений між продавцем відповідачем та покупцем позивачем та визнати за позивачем право власності на цей житловий будинок.

Стислий виклад позиції відповідача.

4. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

26.02.2020 відповідачем подано заяву, у якій він позов визнав у повному обсязі.

Рух справи в суді.

5. Позов подано до суду 30 січня 2020 року.

6. Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.02.2020.

7. 28.02.2020 в підготовче засідання сторони не з`явились і воно відкладене на 03.03.2020.

Заяви, клопотання.

8. 26.02.2020 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

9. 26.02.2020 відповідачем подано заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги, викладені у позові, визнав у повному обсязі.

Інші процесуальні дії у справі.

10. Статтею ст.200 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3).

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу (ч.4).

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до цих норм процесуального права у підготовчому засіданні ухвалив рішення.

11. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

12. 13.07.1999 позивач розірвала шлюб з ОСОБА_2 та взяла собі прізвище ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 13.07.1999 відділом державної реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського району Дніпропетровської області.

13. Згідно з довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 31.10.2019 № 1206 право власності зареєстроване на будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.09.1994 Петропавлівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1640.

У інвентаризаційній справі КП «Павлоградське МБТІ» Павлоградського власниками записані відповідач та з 2004 року позивач.

14. Рішенням виконавчого комітету Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 20.07.2001 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 оформлене на відповідача, що підтверджується архівним витягом № 136 від 18.09.2019.

15. Рішенням Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 18 від 30.03.1999 позивачу передано у приватну власність присадибну ділянку біля будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується архівним витягом № 164 від 09.10.2019.

16. 06.03.2004 позивач виплатила 5000 грн відповідачу за житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 153, виданою 06.03.2004 відповідачем. Відповідач підтвердив довідкою №8, виданою ним 22.01.2020, що вартість житлового будинку АДРЕСА_1 склала 5000 грн, а довідкою №7, виданою ним 22.01.2020, - що розрахунок з ним за цей будинок позивач повністю провела.

17. Згідно з записом погосподарської книги Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області власником будинку АДРЕСА_1 є позивач, про що їй цим органом місцевого самоврядування видана довідка № 410 від 08.10.2019.

18. Позивач проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 .

19. 20.01.2020 позивач звернулася до відповідача з заявою, у якій прохала вжити заходів до нотаріального оформлення договору купівлі-продажу вказаного будинку.

АДРЕСА_3 . Позивачу в усній формі повідомили, що договір оформити немає можливості через відсутність документів на будинок.

АДРЕСА_4 . Спірний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 складається із таких споруд, позначених в технічному паспорті, виготовленому ФОП ОСОБА_4 20.12.2019, спеціальними знаками: будинок літера «А», сіни «а», літня кухня, сарай «Б», прибудову «б», сараї «В», погріб «пд.В», навіс «в», навіс «в1», вбиральню «Г», сарай «Д», гараж «Е», навіс «е», сінник «Є», ворота з хвірткою №1, огорожа № 2,3, свердловина №4.

Мотивована оцінка доводів учасників справи.

22. При укладенні договору купівлі - продажу між продавцем відповідачем та покупцем позивачем було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов.

23. Відповідач передав позивачу ключі від будинку та наявні на нього документи, а позивач 06 березня 2004 року повністю сплатила вартість будинку, таким чином, відбулось повне виконання договору.

24. Керівництво ТОВ «Агрофірма «Авангард» ухиляється від нотаріального посвідчення договору, мотивуючи свою відмову відсутністю необхідних для цього документів.

25. Отже, сторони дійсно уклали договір купівлі-продажу без дотримання форми його укладення, передбаченої чинним законодавством України, відбулось повне виконання договору сторонами: позивач сплатив відповідачу обумовлену у договорі купівлі-продажу вартість придбаного майна, відповідач передав позивачу це майно, позивач володіє та користується цим майном, чого не спростовано жодним доказом, але не має можливості належним чином оформити правочин через відмову продавця від нотаріального посвідчення.

Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

26. Однак, позивач не може зареєструвати право власності на придбаний ним за договором купівлі-продажу житловий будинок і розпорядитися ним, бо його право власності не зареєстроване і не визнається державою.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

27. Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі - ЦК) України.

28. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

29. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В силу ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За договором купівлі продажу, як визначає ч. 1 ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає, або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити певну суму грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно зі ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власнику товару. Якщо продавець не є власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Визнати договір купівлі продажу житлового будинку можливо з огляду на системний аналіз чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відмовляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

30. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд уже в підготовчому засіданні відповідно до норми ч.4 ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Мотиви рішення стосовно судових витрат.

31. За висновком ТОВ «Земля і Право» від 23.01.2020 вартість житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , складає 45516 (сорок п`ять тисяч п`ятсот шістнадцять) грн.

32. Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір за дві позовні вимоги, про що до позову додані дві квитанції банку від 30.01.2020.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

Висновок суду про задоволення позову.

33. Суд вирішив позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Авангард», , адреса місця знаходження: 52713, вул. Центральна, 1, с. Олександропіль, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

34. Суд вирішив визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 06 березня 2004 року, укладений між продавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Авангард» та покупцем ОСОБА_1 .

35. Суд вирішив визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із такого, позначеного в технічному паспорті спеціальними знаками: будинок літера «А», сіни «а», літня кухня, сарай «Б», прибудову «б», сараї «В», погріб «пд.В», навіс «в», навіс «в1», вбиральню «Г», сарай «Д», гараж «Е», навіс «е», сінник «Є», ворота з хвірткою №1, огорожа № 2,3, свердловина №4.

Розподіл судових витрат.

36. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Авангард» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

37. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення по суті апеляційним судом.

38. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

39. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда