Справа № 523/7553/19
Провадження №2/523/1850/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Шевчук М.Є.

представника позивача Бандури ОСОБА_1

представника відповідача Бойко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про зобов`язання прийняти розрахунок векселем в рахунок оплати за спожитий природний газ, та за зустрічними позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, пені, трьох процентів річних, індексу інфляції,

ВСТАНОВИВ

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами в яких зазначила, що нею за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 було отримано рахунок від ТОВ «Одесагаз-Постачання» на загальну суму 71028,97грн. В рахунок оплати, нею було надіслано відповідачу акцептований переводний вексель серії АА №0003649 на суму 71029,00грн., який відповідач відмовився прийняти, як розрахунковий документ. На думку позивача відмова є безпідставною та не відповідає вимогам закону. Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_2 просить зобов`язати відповідача виконати зобов`язання за поставлений та спожитий газ на суму 71028,97грн. шляхом прийняття розрахунку у вигляді переводного векселя АА №0003649.

Представник позивача в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримав просить задовольнити.

Не погоджуючись з позовними вимогами, ТОВ «Одесгаз-Постачання» звернулось до суду із зустрічними позовними вимогами в яких просить стягнути з ОСОБА_2 на їх користь заборгованість за оплату послуг із газопостачання в сумі 86 944,98грн. за період з 01.01.2017р. по 01.06.2019р., за той же період пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 13 310,26 грн., та за прострочення грошового зобов`язання в силу ч.2 ст.625 ЦК України три процента річних в розмірі 3291,00грн., інфляційні витрати в розмірі 9878,46грн.

Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_2 є споживачем природного газу, який поставляється в будинок АДРЕСА_1 . Отримуючи послуги у повному обсязі, остання, в порушення умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, оплату за спожитий газ не здійснює. Несвоєчасне виконання договірних умов є підствою для нарахування та стягнення пені, 3% річних та індексу інфляції на суму заборгованості.

В судовому засіданні представник ТОВ «Одесгаз-Постачання» вимоги зустрічного позовну підтримав, просить відмовити в задоволенні первісного позову.

Представник ОСОБА_2 зустрічний позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні посилаючись на підстави первісного позову. Крім того, на думку представника постачальником безпідставно було проведено нарахування за спожитий газ за ціною встановленою постановою КМУ від 27.04.2016р. №315, в зв`язку з її скасуванням рішенням суду. Також, представник вважає неправильним розрахунок розміру пені.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 06.06.2019р. провадження у справі за первісними позовними вимогами відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 26.09.2019р. був прийнятий зустрічний позов ТОВ «Одесгаз-Постачання» та закрито підготовче судове засідання.

Після видалення суду до нарадчої кімнати, 29.11.2019р. судом був поновлений судовий розгляд.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 є споживачем природного газу із об`єктом газоспоживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить особистий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача. Дана обставина була визнана сторонами під час розгляду справи.

По даному особистому рахунку, станом на 01.02.2019р., перед ТОВ «Одесагаз-Постачання» існує заборгованість за поставлений та спожитий природний газ на загальну суму 71028,97грн.

Згідно уточненого розрахунку, ОСОБА_2 нарахована заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.01.2017р. по 01.06.2019р. на загальну суму 86 944,98грн.

18.02.2019р. ОСОБА_2 звернулась до ТОВ «Одесагаз-Постачання» із заявою в якій просила в рахунок погашання наявної заборгованості (71028,97грн.) прийняти в якості розрахункового інструменту акцептований переказний вексель серії АА №0003649.

Листом від 25.02.2019р. ТОВ «Одесгаз-Постачання» відмовило у прийняті векселя, як способу розрахунку за спожитий газ, посилаючись на те, що умовами договору розрахунок передбачений лише у грошовому еквіваленті.

Отже, між сторонами виникли правовідносини щодо постачання природного газу побутовому споживачу.

4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Частинами першою та другою статті 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються вказаним Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.

П. 1 Глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 передбачено, що договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем.

Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Крім того, відповідно до п. 10 Розділу 3 Правил постачання природного газу (Прваила), затверджених Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» та п. 2 Розділу 3 Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам України і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджений Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015р. є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.

Відповідно до п.1.3 Типового договору він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Факт згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем за встановленою формою та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачем, факт споживання природного газу відповідно до вимог правил.

5. Оцінка судом аргументів сторін

З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт того що між ОСОБА_2 , як споживачем і ТОВ «Одесагаз-Постачання» виникли договірні відносини по постачанню і споживанню природного газу.

Суд вважає, що ТОВ «Одесагаз-Постачання» аргументовано відмовило ОСОБА_2 у прийнятті векселя, як способу оплати за надані послуги з постачання спожитого природного газу.

Також суд вважає, що доводи ТОВ «Одесагаз-Постачання» щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ частково знайшли своє обґрунтування.

Одночасно із цим судом вважається недоведеними у судовому засіданні вимоги ТОВ « Одесагаз-Постачання» про стягнення з ОСОБА_2 пені.

6. Обґрунтування мотивів рішення суду

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, якою Затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір), Договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до Договору).

З Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.

Використання природного газу може здійснюватися Споживачем виключно на власні побутові потреби, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Отже, враховуючі ту обставину, що ОСОБА_2 сплачувались рахунки за спожитий природний газ, вона є такою, що приєдналась до Договору постачання природного газу побутовим споживачам, та між нею і ТОВ « Одесагаз-Постачання» виникли правовідносини врегульовані вказаним договором.

Згідно пунктів 12,13 Розділу 3 Правил, оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником.

Порядок оплати за поставлений газ визначається в заяві-приєднанні.

Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором на постачання природного газу через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Також, за приписами статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.

На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

Приймаючи до уваги норми, які регулюють відносини між споживачем та постачальником природного газу в частині проведення оплати за спожитий газ, та за відсутності письмового договору, який би визначав право споживача на проведення розрахунку шляхом застосування переказного векселя, замість грошового зобов`язання, суд вважає, що пред`явлені вимоги ОСОБА_2 в цій частині є безпідставні та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відтак, ОСОБА_2 перед ТОВ «Одесагаз-Постачання» має невиконане зобов`язання в частині проведення оплати за поставлений та спожитий нею природний газ.

Разом з тим, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.04.2017р. по 01.06.2019р. в розмірі 72 542,18грн. Суд відхиляє та вважає необґрунтованим наданий з боку ТОВ «Одесагаз-Постачання» розрахунок за період з 01.01.2017р. по 01.04.2017р. виходячи з наступного.

Згідно п.4 Розділу 1 Правил постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених законодавством України.

За змістом п.п.8 п.5 Розділу 1 Правил ціна постачання природного газу є істотною та обов`язковою умовою договору постачання природного газу.

Пункт 4.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, до якого приєдналась ОСОБА_2 не містить визначеної ціни.

Така ціна, для побутових споживачів була розрахована та встановлена Постановою КМУ від 27 квітня 2016 р. № 315, зокрема в період з 1 травня 2016 р. по 31 березня 2017 р. (включно) була визначена гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 гривні за 1 куб. метр.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року (справа№ 826/9665/16), яке набрало законної сили, постанова Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016р. була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016р.

З боку ТОВ «Одесагаз-Постачання» суду не надано належного розрахунку заборгованості, з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 4 березня 2019 року, за поставлений та спожитий природний газ споживачу ОСОБА_2 за період з 01.01.2017р. по 01.04.2017р., на загальну суму 14402,80грн., а визначена розрахункова ціна в розмірі 6,879 грн./м.куб газу, що була встановлена Постановою КМУ від 27 квітня 2016 р. № 315, не може бути прийнята судом, в зв`язку з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва.

Таким чином, суд стягує з ОСОБА_2 заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.04.2017р. по 01.06.2019р. в розмірі 72542,18 грн. (86 944,98грн. 14402,80грн.).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виниклі між сторонами правовідносини допускають стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання. Втім, із наданого з боку ТОВ «Одесагаз-Постачання» розрахунку слід також виключити розрахунковий період з 01.01.2017р. по 01.04.2017р.

В зв`язку з чим з ОСОБА_2 , в силу ч.2 ст.625 ЦК України, за період з 01.04.2017р. по 01.06.2019р. підлягає стягненню за прострочення грошового зобов`язання три процента річних в розмірі 2073,99грн., індекс інфляції в розмірі 5767,25грн.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення пені, то в цій частині зустрічний позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Так, згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). Отже, пеня, яку просить стягнути позивач є одним із видів забезпечення основного зобов`язання, в даному випадку договору постачання природного газу побутовому споживачу.

Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За положеннями ч.2 ст.215, ч.1 ст.216 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Як було встановлено судом між сторонами договірних відносин будь-який письмовий договір про забезпечення виконання основного зобов`язання не укладався, що вказує на відсутність ґрунтовних підстав для нарахування та стягнення пені.

7.Розподіл судових витрат

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд згідно ст.141 ЦПК України стягує з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Одесагаз-Постачання» судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1921,00грн.

Керуючись ст. ст. 12,81,89,141,263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про зобов`язання прийняти розрахунок векселем в рахунок оплати за спожитий природний газ відмовити в повному обсязі.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, пені, трьох процентів річних, індексу інфляції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» () (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Приморська, 47/1) заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 72 542,18грн., три процента річних за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 2073,99грн., індекс інфляції в розмірі 5767,25грн., судовий збір в розмірі 1921,00грн.

В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» до ОСОБА_2 про стягнення пені відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 21 лютого 2020р.

Суддя