Справа № 666/6252/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29.05.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 59480,32шв.фр. з розрахунку 8,99% річних на строк з 29.05.2007р. по 29.05.2028р.

08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, отже АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по вищевказаному кредитному договору.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № від 29.05.2007р., відповідач за договором іпотеки №б/н від 30.05.2007р. передав в іпотеку двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 48,9кв.м., жила площа 28,3кв.м. та належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.11.2004р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А., за реєстр.№5076.

В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 05.08.2014р. складає 973430,53грн., з якої: 710849,38грн. - сума заборгованості за кредитом; 262581,15грн. - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з наведеним, позивач просить в рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості у розмірі 973430,53 грн. за договором про надання споживчого кредиту № від 29.05.2007р., звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки №б/н від 30.05.2007р. шляхом передачі Іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем АТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 48,9кв.м., жила площа - 28,3кв.м.; стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 3654,00грн.

Представник позивача за довіреністю Пастушенко Б.Ю. в судове засідання не з`явився, надав заяву, якою просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав повноваження представнику.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову за необгрунтованітю.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.05.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти в іноземній валюті у франках Швейцарії в сумі 59480,00фр.шв., що дорівнює еквіваленту 244701,32грн., який зобов`язувався повернути у повному обсязі в строк не пізніше 29.05.2028р. зі сплатою 8,99 % процентів річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним Кредитним договором, 30.05.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно умов якого іпотекодавець передав АКІБ «УкрСиббанк» у іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 48,9кв.м., жила площа 28,3кв.м. та належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.11.2004р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А., за реєстр.№5076.

За домовленістю сторін на день укладення іпотечного договору вартість Предмету іпотеки складає 326760,00грн., що підтверджується п.1.1 іпотечного договору.

В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 05.08.2014р. становить 973430,53грн., що складається з: 710849,38грн. - сума заборгованості за кредитом; 262581,15грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується довідкою від 05.08.2014р. по розрахунку заборгованості за кредитним договором №0;

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009р. АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов`язань АКІБ «УкрСиббанк»;

08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббак» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно умов якого АТ «УкрСиббанк» передав (відступив) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами.

Відповідно до положень п.4.2 договору іпотеки від 30.05.2007 р., звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до пунктів 4.4 та 4.5 договору звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України, а звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 Договору та Закону України «Про іпотеку».

Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі питання щодо позасудового врегулювання спору і не передбачили можливості звернення до суду іпотекодержателя з позовом про визнання за ним права власності на предмет іпотеки. Такого не передбачає й Закон України «Про іпотеку».

У статті 12 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші, встановлені цим Законом, способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому необхідно врахувати, що стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Разом із тим, у частині першій статті 38 згаданого Закону право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві може бути передбачено в рішенні суду або договорі про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідному застереженні в іпотечному договорі).

Статтею 18 вказаного Закону передбачений порядок проведення державної реєстрації прав.

За змістом вказаних вище норм Закону України «Про іпотеку» для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

При цьому позивач не позбавлений відповідно до статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можливості звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в інший спосіб, ніж визнання права власності на нього.

З огляду на зазначене, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання право власності на нього за іпотекодержателем.

Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року № 14-38цс18.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, звернення до суду з позовом у визначений позивачем спосіб передбачає вирішення спірного питання лише у позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Способи захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України не є вичерпними, тому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За таких обставин, проаналізувавши заявлені вимоги, відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов не містить вимог про захист порушеного права чи інтересу, суперечить статтям 4 та 5 ЦПК України, які передбачають захист в судовому порядку лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кожної особи у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Крім того, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідача судових витрат в порядку в порядку ст.141 ЦПК України, відсутні.

На підставі викладеного, ЗУ «Про іпотеку», ст.ст.4, 5, 13, 15, 204, 509, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 626-629, 1050,1054 ЦК УКраїни, керуючись ст.ст.12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Повний текст судового рішення складено 07.02.2020 року.

Суддя В.В.Прохоренко