Справа № 721/661/18
Провадження 2-п/721/1/2020
У Х В А Л А

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді: Проскурняка С.П.

за участю секретаря: Помазан М.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила Путильського району Чернівецької області заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 12 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2019 року ухваленому по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позов задоволено.

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона, а також її чоловік позивач більше 15 останніх років проживають за межами території України - в Республіці Італія. В силу цього, вона на момент розгляду справи судом не знала і не могла знати ні про факт пред`явлення до неї позову, ні про наявність судового процесу, а також про ухвалене заочне рішення.

Про всі ці обставини відповідачка випадково дізналася наприкінці першої декади листопада 2019 року, коли приїхала до України відвідати свого батька. Копію вище вказаного судового рішення ОСОБА_2 отримала в Путильському районному суді Чернівецької області 13 листопада 2019 року.

З огляду на це, в силу приписів ч.3 ст.284 ЦПК України, вважає, що вона з поважних причин пропустила строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Зазначає, що вона із позивачем перебували в офіційному шлюбі з 09 березня 1997 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4 . На початку 2000-х років вони спільно виїхали до Республіки Італія, де постійно проживають до цих пір.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Республіки Італія у них народилась спільна дочка - ОСОБА_5 .

Наприкінці 2018 року у стосунках подружжя виникли деякі складнощі, в силу чого вони прийняли рішення деякий час пожити окремо один від одного.

Факт подання позову про розлучення виявився для неї неприємною несподіванкою, оскільки вона не згідна розлучатися із відповідачем, вважає, це неосмисленим кроком ОСОБА_3 . При цьому, вона переконана, що шлюб між сторонами можна зберегти.

На підставі викладеного просить суд поновити пропущений із поважних причин строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 12 лютого 2019 року.

Скасувати заочне рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 12.12.2019 року, справу призначити до розгляду в загальному позовному порядку.

В судове засідання заявник не з`явилась від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник заявника в судове засідання не з`явився хоча судом повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Заперечує щодо задоволення заяви, оскільки вважає, що їх сім`я розпалась остаточно. Протягом 3 років шлюбні відносини між ними припиненні. На даний час він проживає з іншою жінкою у фактичних шлюбних відносинах, яка на даний час вагітна.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви та надав пояснення аналогічні письмовим поясненням ОСОБА_3 . Також зазначив, що заявниці було відомо про заочне рішення в березні 2019 року.

Щодо клопотання про поновлення пропущеного із поважних причин строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 12 лютого 2019 року, то суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню, оскільки дійсно як встановлено судом відповідач отримала заочне рішення 13.11.2019 року.

Щодо заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду то суд вважає, що дана заява є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не подання відзиву на позовну заяву, а й те, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Лише при встановленні цих умов у суду є підстави, для скасування заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідачка ОСОБА_2 належним чином була повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України /а.с.23,24/.

Обставини встановлені судом дають підстави зробити висновок , що доводи на які посилається ОСОБА_2 в заяві про перегляд заочного рішення не мають істотного значення для правильного вирішення справи по сутті

Докази на підтвердження того, що сторони ведуть спільне господарство та підтримують сімейні стосунки в матеріалах справи відсутні та заявником не подавались. При цьому як видно з письмових пояснень ОСОБА_3 , останній заперечує щодо скасування заочного рішення про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, так як протягом 3 років шлюбні відносини між ними припиненні. На даний час він проживає з іншою жінкою у фактичних шлюбних відносинах, яка на даний час вагітна.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зазначене положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ч.3 статті 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про перегляд заочного рішення, суд враховує принцип правової визначеності рішення суду, який застосовується Європейським судом з прав людини при вирішенні звернень відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і підлягає застосуванню судами України відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, - у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що відсутні правові підстави передбаченні ст.288 ЦПК України, для скасування заочного рішення, внаслідок чого заява підлягає залишенню без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.284,287,288,260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 12 лютого 2019 року.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 12 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 27 лютого 2020 року.

Суддя: С.П. Проскурняк