Справа № 191/1829/17
Провадження № 2/191/1055/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Агротехсервіс-Синельникове», представник Гордієнко Т.О., приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Монич Михайла Юрійовича про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що згідно державного акту на право приватної власності на землю вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,100 га, розташованої на території КСП «Перемога» Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Навесні 2016 року позивач мала намір сама обробляти вказану земельну ділянку, однак прибувши до неї дізналася, що вона вже засіяна відповідачем. Коли позивач звернулася до відповідача ПАТ «Агротехсервіс-Синельникове», правонаступником якого на даний час є ТДВ «Агротехсервіс-Синельникове», то почула, що начебто між ними укладений договір оренди земельної ділянки на 10 років з 15 грудня 2015 року до 15 грудня 2025 року. Зазначає, що її підпис в договорі оренди земельної ділянки підроблений і жодного договору вона не підписувала. Також в договорі невірно зазначений кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0070, замість правильного :01:002:0069. Позивач зазначає, що до жодних органів з метою державної реєстрації договору вона не зверталася, жодної особи на державну реєстрацію договору не уповноважувала, державним нотаріусом не були перевірені повноваження ОСОБА_3 на подання заяви про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки. Позивач просить суд визнати недійсним вищезазначений договір оренди земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 18 грудня 2015 року, здійснену державним нотаріусом Монич М.Ю., витребувати від відповідача належну їй вищезазначену земельну ділянку, усунути позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою, зобов`язавши відповідача звільнити її.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Також зазначив, що надати додаткові матеріали з метою проведення почеркознавчої експертизи позивач не в змозі у зв`язку з їх відсутністю. Однак просив врахувати, що кадастровий номер земельної ділянки в договорі оренди вказаний невірно, а також послався на наявність у відповідача заборгованості по орендній платі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що відповідач особисто підписував договір оренди земельної ділянки з метою отримання орендної плати для того, щоб зібрати дітей до школи, про що він раніше повідомив суд. Доказів тому, що в договорі оренди земельної ділянки міститься не підпис позивача суду не надано. Орендну плату позивач умисно не отримує, хоча відповідач пересилає грошові кошти поштовим зв`язком. Той факт, що в договорі оренди помилково зазначений кадастровий номер не є суттєвою умовою, яка свідчить про недійсність договору оренди, тим більше, що позивач має у власності лише одну земельну ділянку.

Під час судового розгляду справи судом були оглянуті письмові докази по справі.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Факт належності позивачу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,100 га, розташованої на території КСП «Перемога» Дібровської сільської ради підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Св021844.

Згідно наданої суду копії договору оренди земельної ділянки, 15 грудня 2015 року між сторонами було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, розташованої на території Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області і належить на праві власності позивачеві. Договір було укладено строк на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 4191,59 грн. щорічно, орендна плата повинна сплачуватися два рази на рік.

Позивач оспорює дійсність вищезазначеного договору, посилаючись на те, що вона такого договору не підписувала і взагалі не знала про те, що належна їй земельна ділянка використовувалася відповідачем.

Зазначений факт спростовується копією наданої представником відповідача відомості на виплату грошей №2 за пай 2016 року, згідно якої позивач у серпні 2016 року отримала орендну плату в розмірі 8500,00 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто позивач повинен довести суду ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, оскільки лише на припущеннях судове рішення ґрунтуватися не може.

Жодного доказу того, що позивач не підписувала договір оренди земельної ділянки суду не надано, на неодноразові ухвали суду з приводу призначеної почеркознавчої експертизи на адресу суду поверталися матеріали справи із зазначенням про неможливість її проведення у зв`язку з недостатністю матеріалів з підписом позивача, а таких додаткових матеріалів позивач суду не надала.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У ч.1 ст.215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, який правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, позивачем факт не підписання договору оренди земельної ділянки суду не доведено, у зв`язку з чим вказані посилання є необґрунтованими.

Необґрунтованими є і посилання представника позивача на несплату відповідачем орендної плати, оскільки цей факт також не доведений жодними доказами.

Крім того, навіть у разі систематичної несплати відповідачем орендної плати така поведінка може мати наслідком розірвання договору оренди, а не визнання його недійсним.

Що стосується невірного зазначення у договорі оренди кадастрового номеру належної позивачу земельної ділянки, то суд вважає, що це не є підставою для визнання договору недійсним.

Так, частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У даному випадку позивач не довіла суду чим саме порушені її права внаслідок помилкового зазначення кадастрового номеру належної їй земельної ділянки в договорі оренди.

Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі стягненню з відповідачів не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 202, 203, 215 ЦК України,ст.ст.11, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Агротехсервіс-Синельникове», представник Гордієнко Т.О., приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Монич Михайла Юрійовича про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним відмовити.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлене у повному обсязі 02 березня 2020 року.

Суддя: Ю. В. Гречко