Справа № 178/1123/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2020 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.,

секретаря: Кирсань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Затишнянської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна (Плоха) Оксана Василівна про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку в порядку спадкування за законом,-

за участю представника позивачки ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, і вона та її представник суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4 . Спадковим нерухомим майном після її брата була 1/3 частка спірного будинку, яка належала померлому на праві приватної сумісної власності. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були їх батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Ураховуючи той факт, що ОСОБА_4 заповіту не залишив, спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_4 , його мати - ОСОБА_5 та батько - ОСОБА_6 , вважаються такими, що прийняли спадщину, так як на час смерті сина фактично проживали з ним за однією адресою. ОСОБА_4 проживав на момент смерті в житловому будинку АДРЕСА_1 . Спадковим нерухомим майном після смерті сина ОСОБА_4 є 1/3 частка в житловому будинку АДРЕСА_1 . Таким чином, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 спадкове майно, яке складалося з 1/3 частки в житловому будинку АДРЕСА_1 , прийняли у рівних частинах два спадкоємця за законом першої черги: батько померлого - ОСОБА_6 , у розмірі - 1/3:2=1/6 частки житлового будинку та мати померлого - ОСОБА_5 у розмірі - 1/3:2=1/6 частки житлового будинку. Після прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 частки у спільному майні розподілилися наступним чином: Ѕ за ОСОБА_6 Ѕ за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_6 . Спадковим нерухомим майном після смерті її батька, ОСОБА_6 , є Ѕ частка в житловому будинку АДРЕСА_1 , яка складається з 1/3 частки, що належала батькові на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1997р. та 1/6 частки на підставі прийняття спадщини після померлого сина, ОСОБА_4 .Спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 була вона, як його донька. Її мати - ОСОБА_5 , є спадкоємицею за законом четвертої черги, оскільки проживала з її батьком ОСОБА_6 однією сім`єю більше як п`ять років до часу відкриття спадщини; будь-якого іншого житла чи сім`ї в її мами не було. Вони постійно проживали разом, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки у сім`ї, як чоловік та дружина, а також були зареєстровані з батьком за однією адресою проживання. Заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6 її мати, ОСОБА_5 , не подавала. Спадковим нерухомим майном після смерті її матері, ОСОБА_5 , є будинок АДРЕСА_1 . Частка складалася наступним чином: 1/3 частка, що належала матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, 1/6 частка на підставі прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , з яким вона проживала однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . 09 вересня 2008 року її мати, ОСОБА_5 , склала заповіт та все майно заповіла їй та її рідній сестрі, ОСОБА_7 . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та реєстровано в реєстрі за № 12. Звернувшись до приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В. з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, ОСОБА_5 . Її сестра, ОСОБА_2 , в зазначений законодавством 6 місячний строк звернулася до приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В. з заявою про відмову від спадщини після померлої матері ОСОБА_5 . На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, посвідченого 23 вересня 2015 року приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В., вона після померлої матері, ОСОБА_5 , набула права на 1/3 частку на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Тому просить визнати за нею право власності на вищезазначене майно в порядку спадкування за законом.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що позивачку знає з 1996 року, достовірно свідчить, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали понад 5 років як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що дружить з позивачкою більше 20 років, є кумами. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 бачила завжди разом, вони вели спільне господарство.

Відповідач Затишнянська сільська рада про день слухання справи сповіщений.

Третя особа - ОСОБА_2 згідно заяви просить слухати справу без її участі.

Третя особа - приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна (Плоха) Оксана Василівна згідно заяви просить розглянути справу за її відсутності.

Вислухавши позивачку, її представника, свідків, вивчивши і перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що позивачка є спадкоємицею, після померлої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №04, якій належала частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності, виданого 29 жовтня 1997 року Дослідним господарством «Руно» інституту тваринництва степових районів ім.М.Ф. Іванова «Асканія Нова», зареєстрованого Криничанським БТІ 29 жовтня 1997 року, в реєстрову книгу за №80. Вищезгадане спадкове майно ОСОБА_5 заповіла в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчить заповіт від 09 вересня 2008 року, який посвідчений секретарем Затишнянської сільської ради, але суду надано нотаріусом копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій є наявна заява ОСОБА_2 про відмову від належної їй частки спадщини на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 17 Загальної декларації прав людин, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, зазначено, що кожна людина має право володіти майном. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись чинними нормами цивільного законодавства, суд, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , та померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю понад п`ять років як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частини житлового будинку та частиною господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення або з дня отримання його копії.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя: В. В. Берелет

р