Справа № 307/916/14-ц
Провадження № 6/307/50/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., за участю секретаря Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів подання державного виконавця Ференчук В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Ференчук В.В. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 307/916/14-ц, виданим 13 серпня 2018 року.

Подання мотивує тим, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження АСВП 58471788 з примусового виконання виконавчого листа № 307/916/14-ц виданого Тячівським районним судом Закарпатської області, про: усунення перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 і ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 , України. В процесі виконання рішення суду, встановлено що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням та державним виконавцем вжиті всі необхідні заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для забезпечення своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду.

Тому, враховуючи вищенаведене та те, що рішення суду по теперішній час не виконано, боржник ухиляється від його виконання, просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 307/916/14-ц, виданим 13 серпня 2018 року.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що в Тячівському районному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 307/916/14-ц, виданого 13 серпня 2018 року Тячівським районним судом Закарпатської області, про усунення перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 і ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 , України.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

В розумінні пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Отже, наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду само по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини 3 статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Як вбачається з подання, при виконанні вище вказаного рішення ОСОБА_1 не заперечує щодо його виселення, однак рішення не виконано з тих підстав, що під час його виконання не був присутній стягувач. Після цього, боржник виїхала, при цьому, як зазначено у поданні, відсутні заперечення щодо його виселення, а в будинку проживає інша особа не боржник.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань.

Із подання вбачається ОСОБА_4 не ухиляється від виконання вище вказаного рішення суду.

Крім цього, із подання вбачається, що вище вказане рішення суду не має зобов`язального характеру, тобто за вказаним рішення боржник не зобов`язаний вчинити певну дію або утриматися від її вчинення, що зобов`язує державного виконавця виконати це рішення в порядку, передбаченому ст.66 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто примусово у відсутності боржника..

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 247, 441 ЦПК України, ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання подання державного виконавця Ференчук В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя: В.В. Чопик