У Х В А Л А

25 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 705/2075/19

провадження № 61-1268ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі за позовом Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2019 року Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» (далі -АО «Гапоненко Роман і партнери») звернулося до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 21 517,09 грн.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2019 року у позові АО «Гапоненко Роман і партнери» відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу задоволено частково,рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом АО « Гапоненко Роман і партнери» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів змінено, скасовано в частині залишення без задоволення вимог відповідача про відшкодування за рахунок позивача понесених витрат на правничу допомогу. В іншій частині рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2019 року залишено без змін.

Додатковою постановою Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року ухвалено у справі додаткове рішення. Стягнуто з Адвокатського об`єднання «ГапоненкоРоман і партнери» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги під час апеляційного перегляду додаткового рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2019 у розмірі 2 000,00 грн.

17 січня 2020 року АО «Гапоненко Роман і партнери» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 грудня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АО «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року в справі за позовом АО«Гапоненко Роман і партнери» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, оскільки АО «Гапоненко Роман і партнери» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

23 січня 2020 року АО «Гапоненко Роман і партнери» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у січні 2020 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції на час подання касаційної скарги) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Верховний Суд зазначає, що додаткове рішення оскаржується на загальних підставах.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення 21 517,09 грн безпідставно отриманих грошових коштів, а додатковою постановою суду апеляційної інстанції з позивача на користь відповідача стягнуто 2 000,00 грн судових витрат за надання професійної правничої допомоги, що оскаржує заявник.

Верховний Суд врахував, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником додаткова постанова Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року прийнята у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі за позовом Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник