Справа № 342/1462/19
Провадження № 2/342/181/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 належав колгоспному двору, головою якого був її батько ОСОБА_3 . Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га. У відповідності до технічного паспорта житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 59.8 кв.м, житловою площею 43.6 кв.м., трьох літніх кухонь, стодоли, сараю, комори, двох гаражів, альтанки, колодязя, воріт та огорожі. Будівництво житлового будинку здійснено у 1955 році. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 83720 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. 26 квітня 1999 року ОСОБА_3 вчинив на користь позивачки заповіт, яким розпорядив їй все своє майно, що буде належати йому на день його смерті. Заповіт посвідчений виконкомом Семаківської сільської ради 26.04.1999, ніким не скасовувався та не оскаржувався. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті разом з ним були зареєстровані та проживали: позивачка, її чоловік ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 178. 27.02.2004 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на належний батькові земельний пай. Однак, державний нотаріус відмовила їй у видачі документів на спадщину на спадковий житловий будинок через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору без виділу часток його членів. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени твору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 у житловому господарстві проживали: голова двору ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), позивачка, її чоловік ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та їх дочка ОСОБА_6 . Ніхто з даних осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Після смерті батька позивачка фактично вступила в управління спадщиною - звернулася в нотаріальну контору, де була заведена спадкова справа, користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендує, також не претендує на частку в колгоспному дворі та не зверталася за її виділом.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачки.

Суд, заслухавши вступне слово позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 13 вересня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09 серпня 1989 р., - в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташоване в АДРЕСА_3 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . Із довідки № 450, виданої 06.12.2019 виконкомом Семаківської сільської ради вбачається, що АДРЕСА_4 .

Станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 , 1912 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1953 р.н., зять ОСОБА_4 , 1953 р.н., внучка ОСОБА_7 , 1980 р.н.; суспільна група господарства - колгоспники, що підтверджується довідкою № 375, виданою 21.10.2019 виконкомом Семаківської сільської ради згідно по господарської книги № 4 на 1991-1995 рр.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з одруженням змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », запис за № 12 від 12.11.2000 р. в книзі реєстрації актів про одруження, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Семаківською сільською радою Городенківського району.

За заповітом, посвідченим 26 квітня 1999 р. виконавчим комітетом Семаківської сільської ради, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 6, ОСОБА_3 , 1912 р.н., на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, а також земельний пай в розмірі 64 умовних кадастрових гектарів на території Семаківської сільської ради згідно сертифікату на право приватної власності на землю ІФ-04 № 22-06 від 24.07.1997, - заповів своїй дочці ОСОБА_1 , 1953 р.н., жительці с. Семаківці Городенківського району.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 88 років в с. Семаківці Городенківського району, запис за № 2 від 22 квітня 2001 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Семаківською сільською радою Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_3 помер до ІНФОРМАЦІЯ_6 , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

На день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) разом з ним в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_1 , 1953 р.н., зять ОСОБА_4 , 1953 р.н., онуки: ОСОБА_5 , 1975 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н., що підтверджується довідкою № 451, виданою 06.12.2019 виконкомом Семаківської сільської ради.

Те, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є дочкою ОСОБА_3 , стверджується копіями: свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_3 , виданого 08.12.1954, запис за № 8 від 01 грудня 1953 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження; свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого Семаківською сільською радою Городенківського району, з якого слідує, що позивачка при реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , 1953 року народження, змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_8 », запис за № 5 від 02 травня 1974 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження.

ОСОБА_4 , чоловік ОСОБА_1 , - помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 8 від 27.05.2014, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району. На день смерті разом з ним в житловому будинку по АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_1 , 1953 р.н., дочка ОСОБА_2 , 1980 р.н., онуки ОСОБА_11 , 2001 р.н., ОСОБА_12 , 2009 р.н., що стверджується довідкою № 452, виданою 06.12.2019 виконкомом Семаківської сільської ради. Повідомленням державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2561/01-16 від 24.12.2019 та Інформаційною довідкою № 58849319 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 21.12.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводилася.

Позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємців, які відповідно до ст.535 УРСР, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_3 та прийняли спадщину, - судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 178/2004, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, 27.02.2004 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 . Їй 27 лютого 2004 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 415, на право на земельну частку (пай) розміром 64,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії НОМЕР_6 , яка перебуває в колективній власності спілки селян «Рідна земля» в с. Семаківці Городенківського району.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2433/02-31 від 26 листопада 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_3 , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 14.11.2019, встановлено, що житловий будинок споруджено в 1955 році, господарські будівлі та споруди - в 1955, 1978 роках. Їх ринкова вартість станом на 09.12.2019 становить 83720 грн., що стверджується звітом про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». За господарством по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка в розмірі 0,44 га, в т.ч.: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,1900 га, що підтверджується довідкою № 449, виданою 06.12.2019 виконкомом Семаківської сільської ради.

Позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачкою - колишнім членом колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526, 534, 535, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 24.02.2020.

Суддя: Ничик Г. І.