У Х В А Л А

"24" листопада 2020 р.

м. Київ

справа № 755/17806/20

провадження № 2/755/6871/20

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , треті особи: Відділ з питань реєстрації проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві, Служба у справах дітей та сім'ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення та зняття з реєстраційного обліку,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , треті особи: Відділ з питань реєстрації проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві, Служба у справах дітей та сім'ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на висновки, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20), Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року по справі № 132/761/18 зробив висновок про те, що: заборона звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» виключає задоволення вимог кредитора про виселення.

З огляду на вищенаведені висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року та постанови Верховного Суду від 01 липня 2020 року по справі № 132/761/18 щодо заборони звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та, відповідно, виключення задоволення вимог кредитора про виселення, позивачем ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на виконання вимог даної ухвали суду підлягає до уточнення спосіб захисту порушеного права щодо виселення відповідачів із іпотечного нерухомого майна у період дії Закону України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 242 Цивільного кодексу України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Так, позивачем залучено до участі у розгляді справи в якості відповідачів: ОСОБА_8 , 2008 року народження, та ОСОБА_9 , 2011 року народження, тобто малолітніх осіб, що є неприпустимим, оскільки права малолітніх та неповнолітніх осіб мають представляти в межах судового розгляду лише їх законні представники (батьки, усиновлювачі, піклувальники), тому позивачем має бути уточнено коло учасників справи, зокрема, відповідачів, які станом на день звернення позивача з даним позовом до суду не є повнолітніми особами, не мають повної цивільної дієздатності, не мають процесуального права самостійного захисту прав та законних інтересів у судовому процесі, та захист прав яких відповідно до закону здійснюють їхні законні представники.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Тобто, у разі відсутності документів, які є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, позивачем має бути сплачено судовий збір відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2020 року становить 2 102,00 грн.

Як убачається із змісту позовної заяви, позивач до суду звернувся із вимогами про виселення дев`яти відповідачів з квартири, тобто з дев`ятьома вимогами немайнового характеру. Однак, позивачем долучено доказ оплати судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 2 102,00 грн. Таким чином, на виконання вимог даної ухвали суду позивачем підлягає до оплати судовий збір ще за вісім вимог немайнового характеру у розмірі 16 816,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , треті особи: Відділ з питань реєстрації проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві, Служба у справах дітей та сім'ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення та зняття з реєстраційного обліку - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган