Справа № 587/2636/17
Провадження № 2/591/86/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Товстухи Д.О.

представника позивача Красулі О.В., прокурора Борисенка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/2636/17 за позовом Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області до Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, державного акту про право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ :

Позивач свої вимоги мотивує тим, що рішенням Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області від 20 липня 2010 року надано ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що вказане рішення є незаконним тап порушує право власності територіальної громади села на землі, призначені для сільськогосподарського та загального використання. Просить визнати незаконним та скасувати рішення Шпилівської сільської ради Сумського району від 20 липня 2010 року №Про погодження проекту землеутрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельні ділянки» в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1 . Скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку №410798, що посвідчує право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 0:12:002:0151, виданий 30 грудня 2010 року відділом Держкомзему у Сумському районі Сумської області. Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Шпилівській сільській раді Сумського району земельну ділянку з кадастровим номером 0:12:002:0151, площею 0,250 га та вартістю 245,975 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідачів судові витрати на користь прокуратури Сумської області.

Сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку:

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Згідно до ст. 9 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», ст. 12 ЦПК України, правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (п.30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Разом з тим, у своїй постанові Європейський Суду з прав людини по справі Бацанін проти Росії від 26.05.2009 року зазначив: вказуючи на свою попередню прецендентну практику, що стосуються ролі прокурорів поза сфери кримінального правосуддя, Європейський Суд знову підтверджує, що по ряду справ він розяснив, що звичайна присутність прокурора чи посадової особи прирівняної до нього на засіданні суду по справі хоч воно «активне» чи «пасивне» - розглядається як порушення пункту 1 статті 6 Ковненції (див. постанову ОСОБА_8 Європейського Суду з прав людини «Мартіні проти Франції» [Martinie v. France] (скарга № 58675/00).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді цивільного спору.

Аналогічний правовий висновок наведено Верховним Судом у постанові від 12.03.2018 року у справі № 927/800/17, який в силу ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» має враховуватись при здійсненні судочинства в інших справах.

18 вересня 2017 року Сумська місцева прокуратура направила на адресу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області повідомлення про те, що Сумською місцевою прокуратурою підготовлено позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до Шпилівської сільської ради Сумського району Сумського району, ОСОБА_1 про скасування рішення, державного акту та повернення земельної ділянки (Т.1 а.с.13).

3 серпня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Сумській області направило на адресу Сумської місцевої прокуратури лист, згідно якого з грудня 2016 року перевірки рішень Шпилівської сільської ради Сумського району не проводилися. На запит №112-5756вих-17 від 15 травня 2017 року управлінням проводилася перевірка дотримання законності надання у власність земельних ділянок в с. Шпилівка Сумського району зазначеним у запиті громадянам для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в 2009 році. Про виявлені порушення поінформовано Сумську місцеву прокуратуру (Т.1 а.с.14).

26 квітня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило Сумську місцеву прокурату про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (а.с.15).

22 травня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило Сумську місцеву прокуратуру, що рішення Шпилівської сільської ради про надання дозволу на розроблення містобудівного обгрунтування, про його затвердження та матеріали громадського обговорення відносно зазначених ділянок відсутні, що дає підстави вважати незаконними рішення цієї ради про передачу у власність громадянам цих земель (Т.1 а.с. 16).

Отже, з огляду на вищевказане, всупереч вимог ЦПК України (судочинство у цивільний справах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень), прокурор не довів наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, зокрема не довів, що компетентні органи, яких прокурор зазначив як позивачів, не здійснюють своїх повноважень щодо захисту інтересів держави. Звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб у випадках, не передбачених законом, розгляду не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18.

Таким чином, суд приходить до висновку про залишення позову Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області до Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, державного акту про право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки без розгляду.

Керуючись 257, 293 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Залишити без розгляду позовну заяву Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області до Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, державного акту про право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки.

Ухвала суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повна ухвала виготовлена 20 листопада 2020 року.

Суддя Г.В.Шелєхова