Справа № 337/4873/19
Провадження № 2/337/267/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

представника відповідача Федорова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15.01.2013 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» був укладений кредитний договір № /Т/972109.

23.03.2018 між ПАТ «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір №2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ ФК «ЄАПБ» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

Згідно п. 2.2. договору про відступлення прав вимоги, ТОВ ФК «ЄАПБ» в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань розмір прав вимоги, які переходять до ТОВ ФК «ЄАПБ», вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до ТОВ ФК «ЄАПБ» у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги - реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 27023 грн., з яких: 11117 грн. заборгованість за основним боргом; 6 грн. заборгованість за процентами; 15500 грн. заборгованість за комісією; 400 грн. штрафи, пені.

Також 12.03.2013 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 118269743.

14.07.2017 року між TOB «ФК «ЦФР» та ТОВ ФК «ЄАПБ»укладено договір відступлення прав вимоги№ 20170714, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до Реєстру Боржників - Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 20170714 від 14.07.2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 118269743 від 12.03.2013 року в сумі 10624,04 грн., з яких: 2778,53 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1215,15 грн. сума заборгованості за відсотками; 3865,49 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом; 2764,87 грн. сума заборгованості за пенею.

Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 118269743 від 12.03.2013 року.

Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № /Т/972109 від 15.01.2013 року в розмірі 27023 грн., також за кредитним договором № 118269743 від 12.03.2013 року в розмірі 10624,04 грн., а всього стягнути 37647,04 грн., і сплачені судові витрати.

Ухвалою від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

05.02.2020 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що позивач зазначає, що відповідач отримав кредит згідно договору № /Т/972109 та договору № 118269743 у 2013 році.

Всвою чергубанк звернувся з позовом до суду лише у жовтні 2019 року. Договором було передбачено сплату щомісячних платежів, по кожному з яких строк позовної давності розраховується окремо.

Враховуючи те, що згідно з умовами договору, відповідач мав погашати отриманий кредит шляхом внесення щомісячних періодичних платежів, то, позовна давність в даному спорі мала розраховуватися окремо щодо кожного періодичного платежу.

За таки обставин, строки позовної давності сплили за усіма платежами на момент звернення позивача до суду.

Таким чином,банк звернувся з позовом до суду поза межами строків позовної давності.

Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені. Відтак, не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

Позивач звертається з вимогою про стягнення безпідставно нарахованої пені, що також виходить за межі строків позовної давності за такою категорією вимог.

Також,представник відповідача з посиланням на постанову Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 666/4957/15-ц (провадження N 61-43940св18); правову позицію, висловлену Верховним судом України в постанові від 16.11.2016 року у справі № 6-1746цс16; Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011; абзац другий та третій частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору), вказав, що позикодавець не має права вимагати від позичальника сплачувати комісію з обслуговування кредиту, а відповідні положення кредитних договорів є нікчемними.

Просить застосувати пропущений строк позовної давності, та відмовити в позовних вимогах повністю.

14.02.2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій,окрім іншого, вказано, що відповідно до п. 5.3. Кредитного договору № /Т/972109,строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 років.

Також відповідно до пункту 25 Умовиотримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» зат. 10.12.2012 (редакція від 10.12.2012 року): «Сторони досягли згоди про те, що позовна давність за спорами, які виникають з кредитного договору№118269743. Включаючи відшкодування збитків сплати неустойки(штрафу, пені) тощо,становить 50 років.Зазначене застереження до кредитного договоруєдоговором про збільшення строку позовної давності.

Дані умови (кредитний договір № 118269743) були погоджені між ТОВ «ФК`ЦФР» та відповідачем, що підтверджується підписом відповідача.

Саме по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконаним належним чином однією зі сторін.

Строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договору №2 відступлення прав вимоги від 23.03.2018 року та договір відступлення права вимоги № 20170714 від 14.07.2017року, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань.

Отже,загальний строк позовної давностіщодо стягнення заборгованості за кредитним договором №/Т/972109має часові рамки з 23.03.2018по 23.03.2021року, за кредитним договором № 118269743має часові рамки з 14.07.2017по 14.07.2020року.

Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до договору споживчого кредиту «Загальна вартість кредиту» та «Графік погашення кредиту», які підписані відповідачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування.

Вказана в кредитному договорі інформація була доведена до відома до відповідача, що підтверджується змістом підписаного ним кредитного договору, згідно з яким підписання свідчить про те, що відповідач з всіма Умовами ознайомлений та погоджується, перед підписанням повідомлено у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-111, ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. №1023-XII, та їх змістом, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Кредитним договором між Відповідачем та Банком було дотримані норми ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами таправилами надання кредиту при підписані кредитного договору, надано не було.

Просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти розгляду справи за відсутності позивача.

Судом ухвалено проводити розгляд справи за відсутності позивача.

Представник відповідачау судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з мотивів викладених у відзиві, просить застосувати строк позовної давності, та у позові відмовити у повному обсязі.

Суд, розглянувши надані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 15.01.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» був укладений кредитний договір № /Т/972109, на споживчі потреби, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 20000грн. строком до 14.01.2015 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01% на рік.

23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір №2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ ФК «ЄАПБ» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору.

Згідно п. 2.2. договору про відступлення прав вимоги, ТОВ ФК «ЄАПБ» в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань розмір прав вимоги, які переходять до ТОВ ФК «ЄАПБ», вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до ТОВ ФК «ЄАПБ» у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Відповідно до витягу з додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги - реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № /Т/972109 від 15.01.2013 року в сумі яка складається з:11117 грн. заборгованість за основним боргом, 6 грн. заборгованість за процентами, 15500 грн. заборгованість за комісією, 400 грн. штраф та пеня.

На адресу відповідача, 27.03.2018 року ТОВ ФК «ЄАПБ» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору № /Т/972109 від 15.01.2013 року, та включення персональних даних до бази персональних даних.

Також встановлено, що 12.03.2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» був укладений кредитний договір № 118269743,згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5529,74 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентної ставки у розмірі 16% на рік.

14.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір №20170714 про відступлення прав вимоги.

Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20170714 від 14.07.2017 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 118269743 від 12.03.2013 року в сумі 10624,04 грн., з яких:2778,53 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;1215,15 грн. сума заборгованості за відсотками;3865,49 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом;2764,87 грн. сума заборгованості за пенею.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015року у справі №6-979цс15, боржник,який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Щодо кредитного договору № /Т/972109 від 15.01.2013 року.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення (правовий висновок ВСУ від у справі №6-1138цс15 від 25.05.2016 року).

Якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ст. 6 і ч.1 ст. 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором (правова позиція ВСУ від 24.02.2016 року у справі № 6-1824цс15).

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору№ /Т/972109 від 15.01.2013 року, строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів, встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років.

Що стосується заборгованості за комісією.

Згідно п. 2.1.2 кредитного договору № /Т/972109 від 15.01.2013 року, позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 700 грн., що розраховується як 3,5 відсотків від суми кредиту вказаного в п. 2.1 цього Договору, тавключається в суму щомісячного платежу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013, в якому зазначено, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, як зазначив Верховний Суд України 16 листопада 2016 року за результатами розгляду справи № 6-1746цс16 в правовій позиції: «Положення п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язкуз положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168(що діяла на час правовідносин, що виникли між сторонами), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо)».

Споживач є вразливою стороною договірних відносин, саме тому законодавець визначився з посиленим захистом споживачів і закріпив це у відповідних нормах Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема за положеннями абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону (в редакції, що діяла на час правовідносин, що виникли між сторонами), кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16.

В силу ч.4 ст.11 Закону (в редакції, яка діяла на час правовідносин, що виникли між сторонами), кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним, судом не вимагається.

Доводи позивача, про те, що відповідач, укладаючи кредитний договір та підписуючи його, взяв на себе зобов`язання в тому числі сплачувати комісію за супроводження кредиту, не заявляв додаткових вимог щодо умов договору, в подальшому виконував його вимоги, в частині супроводження кредиту, є необґрунтованими.

Таким чином суд вважає, що підтвердженими є вимоги позивача за кредитним договором № /Т/972109 від 15.01.2013 року на суму 11523 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 11117 грн., заборгованість за процентами 6 грн., штраф, пеня 400 грн.

Щодо кредитного договору № 118269743 від 12.03.2013 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістюутри роки(ст. 257 ЦК України).

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давністьза вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Згідно до додатку до кредитного договору № 118269743 від 12.03.2013 року, встановлено графік платежів починаючи з 12.03.2013 року по 18.03.2016 року.

Відповідно до довідки «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» від 14.07.2017 року(графік руху коштів по кредиту) по кредитному договору № 118269743 від 12.03.2013 року, останній платіж (списання прострочених відсотків), відбувся 14.11.2014 року, що також підтверджується розрахунком заборгованості у якому вказано останнє погашення плати за управління кредитом, відсотків 21.10.2014 року.

Таким чином судом встановлено, що з листопада 2014 року відповідачем не здійснювалось платежів за кредитним договором № 118269743 від 12.03.2013 року.

З позовом до суду позивач звернувся 05.11.2019 року з пропуском строків позовної давності.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, викладено правову позицію, відповідно до якої сплив позовної давності зі сплати основної суми заборгованості (тіла, процентів) є підставою для застосування строкудавності і до додаткових вимог (штраф, пеня).

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», та від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Посилання позивача на те, що строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, і зв`язку з чим загальний строк позовної давностіщодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 118269743має часові рамки з 14.07.2017року по 14.07.2020року суд відхиляє як безпідставні, так як відповідно до ст. 262 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, що також вказано в постанові Верховного Суду від 08.02.2019 року в рамках справи № 904/3280/18.

Вказівка позивача на те, що позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, не звільняє позивача від обов`язкудоведення обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, як вказано у ст. 12, 81 ЦПК України.

Твердження позивача на те, що сторони досягли згоди про позовну давність за кредитним договором № 118269743 від 12.03.2013 року в 50 років з посиланням на пункт 25 Умовотримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», затверджених 10.12.2012 року, являються безпідставними.

Так пункт 25 Загальних Умов ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів, затверджених наказом ген. Директора від 10.12.2012 року за № 163, який наданий суду позивачем разом з відповіддю на відзив, стосується визначення вирішення спорів.

Тільки пункт 24 Загальних Умов ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів, затверджених наказом ген. Директора від 10.12.2012 року за № 163, містить посилання, що сторони досягли згоди про позовну давність в 50 років.

Крім того, як вже зазначалось судом, якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ст. 6 і ч.1 ст. 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором (правова позиція ВСУ від 24.02.2016 року у справі № 6-1824цс15).

Відповідно до ст. 259ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно до наданих суду доказів, кредитний договір № 118269743 від 12.03.2013 року, який підписаний сторонами, не містить вказівок на збільшення позовної давності, та Загальні УмовиТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів, затверджених наказом ген. Директора від 10.12.2012 року за № 163, взагалі не підписаний відповідачем.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові.

Суд вважає, що позовні вимоги за кредитним договором№ 118269743 від 12.03.2013 року, не підлягають задоволенні з огляду на пропуск строку позовної давності.

Таким чином, станом на момент розгляду справи, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ`за кредитним договором № /Т/972109 від 15.01.2013 року в розмірі 11523 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом 11117 грн., заборгованість за процентами 6 грн., штраф, пеня 400 грн., яка і підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 274, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»(01032м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № UA НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № /Т/972109 від 15.01.2013 рокув розмірі 11523(одинадцять тисяч п`ятсот двадцять три) грн., яка складається з заборгованості за основним боргом 11117 грн., заборгованість за процентами 6 грн., штраф, пеня 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»(01032м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № UA НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк»)сплачені судові витрати у розмірі 587(п`ятсот вісімдесят сім)грн. 83 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 03.03.2020 року.

Суддя: