Справа № 191/4042/19
Провадження № 2/191/1063/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.02.2020 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кухаря Д.О.
за участю секретаря Яніної О.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі ј частки в праві спільної часткової власності, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі ј частки в праві спільної часткової власності.
праві власності належить ј частка. В цілому на земельній ділянці розташовано: житловий будинок А1-1 каркасно-мазаний, Ѕ частка обкладена 0,5 цегли, прибудова а2-1 каркасномазана, прибудова а3-1 цегляна, прибудова а4-1 цегляна, прибудова а5-1 цегляна, загальна площа складає 157,0 кв.м., житлова площа складає 105,8 кв.м., літня кухня Б цегляна, сарай Б цегляний, сарай В цегляний, літня кухня Г цегляна, сарай Д шлакоблочний,
вбиральня Н дерев`яна, вбиральня С цегляна, літній душ 3 цегляний, літній душ Л цегляний, огорожа № 1-4 штахетник, водоколонка № 5 металеві труби. Самочинного будівництва та реконструкції немає. Частка кожного з співвласників відокремлена та ізольована фактично, як у житловому будинку, так і по господарським будівлям і спорудам.
Її бабусі ОСОБА_5 , спадкодавцю, належала, а тепер належить позивачу ј частка, визначена як квартира 4, і згідно з технічним паспортом на житловий будинок станом на 02.10.2019 року складається з житлового будинку А1-1: І сіни, площею 2,0 кв.м., 4-1 кухня, площею 10,1 кв.м., 4-2 кімната, площею 7,7 кв.м., 4-3 кімната, пл..6,3 кв.м., 4-4 кімната, пл..16,5 кв.м., всього по квартирі загальна площа 42,6 кв.м., житлова площа - 30,5 кв.м., з господарських будівель і споруд - це сарай В, площею 15 кв.м., літня кухня Г, пл. 12,0 кв.м., літній душ -3, вбиральня С, водоколонка.
Земельна ділянка на якій розміщено житловий будинок, господарські будівлі
та споруди не приватизована, а знаходиться в користуванні співвласників, тому
разом з правом власності на спадщину на частку житлового будинку позивач, згідно
ст.120 Земельного кодексу України, ст.377 ЦК України отримала право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені та частиною ділянки,яка необхідна для їх обслуговування.
Позивач, як власник ј частки житлового будинку, господарських будівель і споруд, має право згідно із ст.317 ЦК України володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Тому вона хоче провести відчудження своєї частки у спільній власності, а згідно з ч.6 ст.120 ЗК України необхідно виділити читаку земельної ділянки під часткою житлового будинку господарських будівель і споруд та отримати кадастровий номер. Тому у позивача виникла необхідність виділити в натурі належну їй на праві власності ј частку житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згоди між співвласниками про умови та спосіб поділу спільного майна або умов виділу в натурі позивачу її частки не досягнуто.
У зв`язку з цим, позивач просить виділити в натурі належну їй ј частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з : у житловому будинку А1-1:
-І-сіни, площею 2,0 кв.м., 4-1 кухня, площею 10,1 кв.м., 4-2 кімната, площею 7,7 кв.м., 4-3 кімната, площею 6,3 кв.м., 4-4 кімната, площею 16,5 кв.м, всього по квартирі - загальна площа 42,6 кв.м., житлова площа 30,5 кв.м.,
-з господарських будівель і споруд : сарай В, площею 15 кв.м., літня кухня, площею 12,0 кв.м., літній душ-3, вбиральня С, водоколонка № 5,1/4 частка огорожі №1-4.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду були належним чином повідомлені, що підтверджується оголошеннями про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
19.09.2019 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з : ј частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані : А1-1 житловий будинок, а2-1 прибудова, а3-1 прибудова, а4-1 прибудова, а5-1 прибудова, житловою площею 105,8 кв.м., загальною площею 157,0 кв.м., Б-літня кухня, Б-сарай, В-сарай, Г літня кухня, Д- сарай, Н-вбиральня, С-вбиральня, З літній душ, Л-літній душ, №1-4 огорожа, №5 водо колонка.
Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2019 року ОСОБА_1 є власником ј частини житлового будинку, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової приватної власності.
Згідно висновку технічного обстеження № 125 від 11.02.2020 року, наданого КП «Синельниківське МБТІ Дніпропетровської області», під час проведення технічного обстеження нерухомого майна ј частка житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , було встановлено, що до його складу не входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) будівлі та споруди, та за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) наслідками, і відповідають державним будівельним нормам, та встановлено їх можливість безпечної експлуатації. Також зазначено, що виділ нерухомого майна в новоутворений об`єкт відбувся без проведення будівельних робіт.
З копії інформаційної довідки № 700 від 12.06.2019 року КП «Синельниківське МБТІ Дніпропетровської області» вбачається, що житловий будинок, господарчі будівлі та споруди, розташовані за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані за : - ОСОБА_5 ј частка на підставі рішення суду від 28.07.2008 року;
- ОСОБА_2 ј частка на підставі рішення суду від 03.03.1988 року;
- ОСОБА_3 ј частка на підставі рішення суду від 17.05.2007 року;
- ОСОБА_4 ј частка на підставі договору дарування частини житлового будинку від 19.05.2004 року.
Також в довідці зазначено, що форма власності приватна, часткова.
Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Частиною 1 ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Згідно ч.1,2,3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
До аналогічного правового висновку прийшов Верховний Суд України у справі №6-1443цс16, який викладений в постанові від 16.11.2016 року.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991р. із змінами, виділ в натурі частки жилого будинку можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи те, що за змістом статей 316,317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, при цьому не порушуються права інших співвласників, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повному обсязі.
На підставі викладеного та ст.ст. 183,316,317,356,357,358, ЦК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991року, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81,141, 206, 259, 263, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в натурі належну їй ј частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з : у житловому будинку А1-1:
- І-сіни, площею 2,0 кв.м., 4-1 кухня, площею 10,1 кв.м., 4-2 кімната, площею 7,7 кв.м., 4-3 кімната, площею 6,3 кв.м., 4-4 кімната, площею 16,5 кв.м, всього по квартирі - загальна площа 42,6 кв.м., житлова площа 30,5 кв.м.,
- з господарських будівель і споруд : сарай В, площею 15 кв.м., літня кухня, площею 12,0 кв.м., літній душ-3, вбиральня С, водоколонка № 5,1/4 частка огорожі №1-4.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, якщо не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Д. О. Кухар