Справа № 462/3191/17 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-з/811/336/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Струс Л.Б., Цяцяка Р.П.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в постанові Львівського апеляційного суду від 07 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича реставраційна фірма «Леополіс-Ампір» про стягнення коштів,-

встановила:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом у якому з урахуванням уточнених вимог просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 62001,29 гривень.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 62001,29 гривень суми боргу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 березня 2019 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15050,95 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 235,20 грн.

26 грудня 2019 року від ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у постанові Львівського апеляційного суду від 07 березня 2019 року.

В обґрунтування вимог заяви покликаються на те, що судами першої та апеляційної інстанції зазначено, що 12 серпня 2014 року ОСОБА_1 повернув позивачу 4000 гривень в рахунок погашення боргу, в зв`язку з чим вважають, що 3% річних та інфляційні втрати мають нараховуватись на залишок боргу в 4000 гривень, а не 12000 гривень залишку.

Просять ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати не із 12000 гривень боргу із яких 8000 гривень становить штраф, а лише із залишку такого 4000 гривень (сума боргу), тобто третину від 15050,95 гривень, що становить 5016 гривень.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. ст.. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З матеріалів справи убачається, що постановою Львівського апеляційного суду від 07 березня 2019 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15050,95 грн, з яких:

13599,6 грн - інфляційні втрати;

1351,35 грн - 3% річних

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 235,20 грн.

У заяві про ухвалення додаткового рішення заявник посилається на те, що 3% річних та інфляційні втрати мають нараховуватися на залишок боргу в 4000 грн, а не на 12000 грн залишку подвоєння боргу, в зв`язку з чим стягненню з нього на користь позивача підлягає 5016,99 грн замість 15050,95 грн.

Колегія суддів вважає, що викладені в заяві доводи не дають підстав для ухвалення додаткового рішення по справі з підстав передбачених п.п.1-2 ч.1 ст.270 ЦПК України., а фактично зводяться до незгоди заявників з постановою Львівського апеляційного суду від 07 березня 2019 року по суті.

З тих підстав заява ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення в постанові Львівського апеляційного суду від 07 березня 2019 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 261, 270, 381, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича реставраційна фірма «Леополіс-Ампір» про стягнення коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 25 лютого 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Струс Л.Б.

Цяцяк Р.П.