Ухвала

30 листопада 2020 року

місто Київ

справа № 757/59491/19-ц

провадження № 61-17345ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про захист прав споживачів фінансових послуг,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції заявника

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про солідарне стягнення грошових коштів в розмірі 101 575, 65 дол. США та відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000, 00 грн, оскільки є вкладником відповідно до договору банківського вкладу (депозиту)

№ 006-22500-170414 «Найкращий».

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Здійснено розподіл судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що оскільки недоліки апеляційної скарги заявником не усунуто, судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено, апеляційна скарга підлягає поверненню.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 21 листопада 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підставу касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:

- оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає правовим висновкам, викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 761/736/20 (провадження № 61-8647цс20), від 16 вересня 2020 року у справі № 761/877/20 (провадження № 10585св20). Відповідно до зазначених висновків вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, що є підставою для звільнення особи від сплати судового збору, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України

«Про захист прав споживачів».

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 392, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Печерського районного суду міста Києва цивільну справу № 757/59491/19-ц за позовом ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про захист прав споживачів фінансових послуг.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 грудня 2020 року.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко