УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року суддя Іллічівського районного суду Донецької області Мушкет О.О., ознайомившись з цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відповідно до якої просить стягнути на його користь суму боргу в розмірі 60000 грн., а також проценти по заборгованості в розмірі 79200 грн.

При ознайомленні з позовною заявою ОСОБА_1 суддею було встановлено що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, зокрема, текст позовної заяви виконано російською мовою, а також у позовній заяві відсутні підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, у зв`язку з чим, 18.02.2020 року винесено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

24.02.2020 року, на адресу суду надійшла письмова заява позивача ОСОБА_1 , текст якої повторно виконано російською мовою в якій зазначив підтвердження того, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього позивач у вказаній заяві зазначає, що він є особою з інвалідністю та не володіє українською мовою, оскільки народився в БРСР та не вивчав українську мову. Наразі не має можливості вивчати українську мову, оскільки є особою з інвалідністю другої групи, у зв`язку зі невиліковною хворобою, тому не має змоги виконати вимоги суду і тим самим захистити свої права.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 вважаю, що вона підлягає повторному залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 1 ст. 10 Конституції України та ч. 1 ст. 9 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Положеннями ч. 1 ст. 9 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Європейський суд з прав людини у п. 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», кожний громадянин України зобов`язаний володіти державною мовою.

Згідно положень ст. 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Крім цього, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Також, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року, а саме у п. 9 визначено, що згідно зі ст. 10 Конституції державною мовою в Україні є українська мова, всебічний розвиток і функціонування якої в усіх сферах суспільного життя на всій території України забезпечується державою. Виходячи з цього конституційного положення судочинство в Україні має провадитися українською мовою. На виконання ч. 4 ст. 10 Конституції суд за клопотанням осіб, які беруть участь у розгляді справи, зобов`язаний застосовувати при провадженні судочинства й іншу мову в порядку, визначеному законом (наприклад, Кримінально-процесуальним, Цивільним процесуальним кодексами).

Рішенням Конституційного Суду України № 8-рп/2008 від 22.04.2008 року у справі № 1-18/2008 встановлено, що відповідно до ст. 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Гарантування у судочинстві використання російської та інших мов національних меншин України цілком узгоджується з Європейською хартією регіональних мов або мов меншин, ратифікованою Законом України від 15.05.2003 року № 802-IV.

Разом з тим слід зазначити, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах здійснюється державною мовою, а відповідний механізм забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою передбачено у ч.ч. 3 та 4 ст. 9 ЦПК України, відповідно до якої суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин» передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до ст. 2 цього Закону поширюються положення Хартії.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 9 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», приходжу до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 повинна бути викладена державною (українською) мовою.

При цьому беруться до уваги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 646/5556/17-ц, від 26.10.2018 у справі № 263/9917/15-ц, ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.01.2019 у справі № 922/234/18, від 11.02.2019 у справі №904/712/18, від 25.02.2019 у справі № 905/1222/18, у яких відповідні судді доходили висновків про залишення без руху скарг, поданих не державною мовою, з наданням строку для подання скарги, викладеної державною мовою, або її перекладу.

Позивач не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог закону.

Такої ж позиції у застосування норм права притримується Верховний Суд (ухвала від 21 січня 2019 року у справі №761/42431/17).

Подана ОСОБА_1 позовна заява викладена не державною мовою. При цьому, в позовній заяві позивач не заявляє жодних клопотань щодо забезпечення його права на участь у судовому процесі не на державній мові, не зазначає про використання ним послуг перекладача, а тому вважаю за доцільне залишити позовну заяву ОСОБА_1 повторно без руху з наданням встановленого законом строку для подання позовної заяви викладеної українською мовою або клопотання про застосування при провадженні судочинства іншої мови в порядку, визначеному законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - повторно залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. О. Мушкет