Справа № 495/7232/19
Номер провадження 2-п/495/79/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Славич Т.М.,

за участю адвоката Кравець Д.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2020 року по справі №495/7232/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка ОСОБА_2 звернулась 21.10.2020 року до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2020 року по справі №495/7232/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Свою заяву відповідачка ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що не знала про дату та час судового засідання по цивільній справі №495/7232/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Як зазначає відповідачка ОСОБА_2 , тривалий час вона проживає в АДРЕСА_1 , а 20.07.2020 року її було знято з реєстрації у м. Білгород-Дністровський та зареєстровано за новим місцем проживання: АДРЕСА_2 . Також відповідачка ОСОБА_2 стверджує про те, що твердження позивача ОСОБА_1 про передачу їй в борг грошових коштів у сумі 120 000,00 грн. не відповідає дійсності.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, однак надала заяву про розгляд зазначеної вище заяви за її відсутності, просить скасувати заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2020 року та направити матеріали справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача.

В судовому засіданні адвокат Кравець Д.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2020 року, оскільки відповідачка належним чином повідомлялася про дату та час судового засідання по зазначеній вище справі, згідно зареєстрованого на час розгляду справи місця проживання та будь-яких доказів, які б слугували підставою для скасування заочного рішення відповідачкою ОСОБА_2 до суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, її доводи та заперечення, у їх сукупності, вважає, що вимоги заявниці ОСОБА_2 про скасування заочного рішення не обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними в матеріалами справи, та встановленими в ході судового засідання доказами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 236 653,48 грн. та судовий збір у розмірі 2366,53 грн.

З матеріалів справи вбачається, що судом на кожне засідання на адресу відповідачки ОСОБА_2 , згідно адресної довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області: АДРЕСА_3 надсилались завчасно судові повідомлення відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, які повернуті на адресу суду з відмітками «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок щодо пересилання поштового відправлення».

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 тільки 20.07.2020 року, тобто вже після винесення заочного рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

Також суд звертає увагу на те, що відповідачкою ОСОБА_2 не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу щодо обґрунтування своєї правової позиції у даній справі або будь-яких доказів, на які вона посилається і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлялась судом про час і місце судового розгляду справи за місцем проживання у встановленому законом порядку. Проте, в судові засідання, не з`являлась, доказів поважності неявки суду не надала.

Частиною п`ятою ст.128 ЦПК України встановлено, що у разі ненадання особами,які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно частини першої статті 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів в розумінні ст.76 ЦПК України та посилання на них.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відсутні.

Суд вважає необхідним зазначити, що до заяви про перегляд заочного рішення відповідачкою ОСОБА_2 взагалі не додано ніяких доказів, які не були досліджені судом під час ухвалення рішення по даній справі, окрім того, що у неї ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що не стосується предмету доказування у даній справі і ніяк не впливає на ухвалене судом заочне рішення.

Фактично доводи відповідачки ОСОБА_2 у поданій заяві містять обґрунтування, яке є предметом апеляційного оскарження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 128, 287, 288 ЦПК України, п. 9 Розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2020 року по справі №495/7232/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст даної ухвали виготовлено та проголошено 27.11.2020 року об 11 годині 00 хвилин.

Суддя Шевчук Ю.В.