Ухвала

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 522/22887/13-ц

провадження № 61-42322св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Грушицького А.І., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлана Володимирівна,

розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про внесення виправлень (виправлення описок) до постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року, та роз`яснення постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко С. В., про звернення стягнення на предмет іпотеки, за іпотечним договором, укладеним з ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів з продажу майна, яке зараз зареєстроване за набувачем ОСОБА_1 .

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Постановою Верховного Суду від 25 березня 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грози І. В. задоволено частково.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2011 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року скасовано і прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

06 травня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява АТ «УкрСиббанк» про внесення виправлень (виправлення описок) до постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року в частині дати скасованого рішення суду першої інстанції та загального висновку суду касаційної інстанції щодо законності судових рішень (сторінка постанови 11, розділ Позиція Верховного Суду).

08 травня 2020 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року, оскільки на думку заявника не є зрозумілим з яких мотивів було відмовлено у задоволенні позову.

Вивчивши подану заяву про внесення виправлень (виправлення описок) до постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення даної заяви, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Як вбачається зі змісту судових рішень, касаційної скарги, поданої на постанову Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року та яка була предметом розгляду у касаційному суді, предметом перегляду в апеляційному суді було судове рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2015 року.

Однак, суд касаційної інстанції розглядаючи справу у межах повноважень, передбачених положеннями статті 400 ЦПК України, в редакції на час подання касаційної скарги, та скасовуючи рішення суду першої інстанції, помилково при виготовленні постанови зазначив про скасування рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2011 року.

Крім того, на сторінці 11 постанови, абзац 5, при її виготовленні помилково зазначено про те, що «Судові рішення суду першої та апеляційної інстанції відповідають вказаним вимогам закону», тоді як у наступному абзаці зазначено про часткове задоволення касаційної скарги і в решті прийнята постанова про скасування цих судових рішень та ухвалення нового рішення по суті спору.

Зазначені описки підлягають виправленню.

Разом з тим, підстави для роз`яснення судового рішення відсутні з огляду на таке.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що роз`ясненню підлягає судове рішення, яке повинно бути виконано, та його зміст позбавляє сторону виконати таке рішення належним чином.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його виконання. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року суд касаційної інстанції виходив зі встановлених судами фактичних обставин справи: постановлення у наступному скасованого судового рішення господарського суду про визнання іпотекодавця банкрутом, продажу іпотечного майна ліквідатором на аукціоні іншій особі - ТОВ «Еквенто», яке у наступному продало придбане з торгів майно відповідачу у справі ОСОБА_1 .

При цьому іпотечне обтяження було знято ухвалою Господарського суду Одеської області від 21 червня 2012 року та ПАТ «УкрСиббанк» було включено до реєстру кредиторів.

Доводи заявника, зазначені у заяві про роз`яснення судового рішення про те, що банк не отримав кошти від продажу такого майна, не можуть бути підставою для роз`яснення судового рішення, оскільки вони підлягають врахуванню при розгляді спору про визнання цих торгів та договорів, укладених за їх наслідками недійсними.

Керуючись статтями 261, 269, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про внесення виправлень (виправлення описок) до постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року задовольнити.

Абзац п`ятий сторінки 11 постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року викласти у наступній редакції: «Судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій не відповідають вказаним вимогам закону».

У абзаці другому резолютивної частини постанови словосполучення «Рішення Київського районного суду міста Одеса від 15 лютого 2011 року» замінити словосполученням «Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2015 року».

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 25 березня 2020 року відмовити.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді А. І. Грушицький

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

І. В. Литвиненко