РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

18 червня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/13896/18

Провадження № 22-ц/4815/488/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Тхоревський С.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє

самотійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу

Сохацька Олена Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Сохацька Олена Володимирівна про визнання договору дарування будинку недійсним, застосування наслідків його недійсності, стягнення збитків та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2020 року (ухвалене у складі судді Панас О.В.), -

в с т а н о в и в :

25 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Сохацька О.В. про визнання договору дарування будинку недійсним, застосування наслідків його недійсності, стягнення збитків та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому 22.09.2001 р. Костопільським районним відділом РАГС, актовий запис № 159, від якого мають трьох дітей.

У 2015 році ними, як подружжям, за спільні кошти, було придбано житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та, який побудований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:054:0891.

12 грудня 2015 року вказаний житловий будинок був оформлений на її чоловіка - ОСОБА_2 .

У вказаному будинку вони поетапно робили капітальний ремонт, внаслідок чого вартість вказаного будинку істотно збільшилася на суму 50.000 (п`ятдесят тисяч) доларів США. Крім того, в зазначений будинок, за спільні кошти подружжя було придбано нові житлові меблі, всього на грошову суму близько 15.000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США.

У даному будинку вона та їхні діти зареєстровані з 23 серпня 2016 року. В другій декаді травня місяця 2018 року їй стало відомо, що її чоловік ОСОБА_2 , 05 січня 2018 року вчинив правочин у вигляді договору дарування, відповідно до якого подарував їхній будинок АДРЕСА_1 своєму батьку - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В. оформлено право власності на ОСОБА_3 .

Стверджує, що не була обізнана щодо укладення договору дарування, не надавала свою згоду на дарування майна, яке набуте в шлюбі, а тому договір має бути визнано недійсним.

Просила визнати договір дарування будинку недійсним, застосувати наслідки його недійсності, стягнути збитки та моральну шкоду.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2020 року ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого майна без письмової згоди одного з подружжя, за наявності згоди другого з подружжя, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Крім того, вчинені ОСОБА_1 дії спростовують її твердження щодо необізнаності вчинення договору дарування, оскільки має місце нотаріально посвідчена від її імені заява, за якою вона надала згоду чоловіку ОСОБА_2 на укладення договорів, яка, за її твердженням, надавалася лише на вчинення договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_2 , проте дана умова в заяві не оговорена, та, після укладення договору купівлі-продажу квартири, вона її не відкликала .

Окрім того, у грудні 2017 року позивач надала ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність, за якою передбачено право зняти як її, так і неповнолітніх дітей за місцем реєстрації проживання у спірному будинку.

Позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, а судом таких доказів не встановлено, який свідчив би про необізнаність позивача стосовно вчинення оспорюваного правочину, а тому в задоволенні позову про визнання договору дарування будинку недійсним слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову про визнання договору дарування будинку недійсним, то похідна вимога щодо застосування наслідків недійсності угоди та скасування державної реєстрації права власності до задоволення не підлягає.

Також не підлягають до задоволення вимоги в частині стягнення моральної шкоди та в частині стягнення понесених позивачкою судових витрат у сумі 10000,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Наголошує, що не була обізнана щодо укладення договору дарування та не надавала свою згоду на дарування майна, а тому договір має бути визнано недійсним.

Підлягають задоволенню і позовні вимоги про скасування реєстрації права власності на вказане нерухоме майно, як наслідок визнання недійсним договорів дарування, в порядку реституції.

Крім того, для відновлення її порушеного права, вона вимушена була найняти адвоката та сплатити за його послуги 10000 гривень, що підтверджується копією прибуткового касового ордеру про сплату послуг адвоката та розрахунком затрат на правову допомогу.

Також вона зазнала порушення звичайного способу її життя, негативного впливу на стан здоров`я та моральних страждань.

Просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким повністю задоволити позовні вимоги.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 27 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та ухвалою суду від 06 квітня 2020 року справу призначено до розгляду на 11.00 год. 14.05 2020 року.

У зв`язку із відпусткою головуючого судді розгляд справи було перенесено на 10 год. 45 хв. 18 червня 2020 року.

14 травня 2020 року на адресу Рівненського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , яке обґрунтовано тим, що в зв`язку з вирішенням питань щодо розподілу спільного майна в позасудовому порядку, вона відмовляється від поданого позову та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 15 січня 2020 року в даній цивільній справі.

Наслідки відмови від поданого позову та апеляційної скарги їй відомі.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та подане клопотання про відмову від позову та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Частинами 4, 5 ст. 364 ЦПК України встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

До поданої відповідачем апеляційної скарги інші особи не приєднувалися.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Із урахуванням ч. 3 ст. 374 ЦПК України, в контексті ст. 206 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи вищевикладене, відмову ОСОБА_1 від поданого позову та апеляційної скарги слід прийняти, визнати нечинним рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2020 року в даній цивільній справі, а апеляційне провадження закрити.

Керуючись ст. ст. 206, ч. 1 ст. 362, ч.4, 5 ст. 364, 374 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від поданого позову в справі за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Сохацька Олена Володимирівна про визнання договору дарування будинку недійсним, застосування наслідків його недійсності, стягнення збитків та моральної шкоди та апеляційної скарги на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2020 року.

Визнати нечинним рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Сохацька Олена Володимирівна про визнання договору дарування будинку недійсним, застосування наслідків його недійсності, стягнення збитків та моральної шкоди.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2020 року в даній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук