Справа № 2-3167/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І.

за участю секретаря судових засідань Віраг Е.М

розглянувши заяву акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу відносно ОСОБА_1 у цивільній справі № 2п-3167/10 за позовом AT «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Двадцять третього червня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі № 2п-3167/10 за позовом AT «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що 28 квітня 2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видані два виконавчі листи по справі № 2п-3167/10 від 23.03.2010 року про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1 954 544, 19 гривень та судових витрат. Зазначені виконавчі листи перебували на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, однак, постановами державних виконавців від 21.06.2017 року та 17.12.2018 року повернуті на адресу стягувача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Про факт повернення виконавчих документів стягувач дізнався з листів органу державної виконавчої служби від 19.06.2020 року у відповідь на заяви стягувача від 18.06.2020 року. Однак, постанови державних виконавців та відповідні виконавчі листи на адресу банку не поступали. За таких обставин стягувач вважає, що виконавчі документи втрачені при пересилці, а тому просив поновити строк пред`явлення зазначених виконавчих листів та видати їх дублікати.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, однак, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності, заяву підтримує та просить таку задовільнити.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату виконавчого листа, у зв`язку з чим суд розглянув заяву у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 2п-3167/10 від 23 березня 2010 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 1 954 544 гривень, вирішено стягнути солідарно з

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 1 954 544 суми заборгованості та сплачені позивачем судові витрати в розмірі 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення суду набрало законної сили 07 квітня 2010 року.

Двадцять восьмого квітня 2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано два виконавчі листи по зазначеній справі відносно боржника ОСОБА_1 та відносно боржника ОСОБА_2 .

Постановою головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Сухан М.М. від 17.08.2016 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2п-3167/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Пат «Універсал Банк» залишку заборгованості у розмірі 1 049 782,50 гривень відносно боржника ОСОБА_1 .

Двадцять першого червня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення зазначеного виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Сухан М.М. від 17.08.2016 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2п-3167/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» залишку заборгованості у розмірі 1 049 782,50 гривень відносно боржника ОСОБА_2

Сімнадцятого грудня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення зазначеного виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з заявами представника стягувача за № 041/20-252 від 18.06.2020 року, № 041/20-253 від 18.06.2020 року, адресованої начальнику Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, стягувач просив повідомити про стан ведення виконавчого провадження щодо виконання виконавчих листів № 2п-3167/10 від 23.03.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банку».

Листом Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 19.06.2020 року за № 64762 стягувача повідомлено про факт повернення виконавчого документу, відносно боржника ОСОБА_1 , а також зазначено, що вищевказаний виконавчий документ повторно на виконання до Ужгородського МВ ДВС не надходив, надати Реєстр рекомендованих поштових відправлень щодо направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неможливо у зв`язку з обмеженим строком його зберігання (1 рік).

Згідно листа Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 19.06.2020 року за № 64760 стягувача повідомлено про факт повернення виконавчого документу, відносно боржниці ОСОБА_2 , а також зазначено, що вищевказаний виконавчий документ повторно на виконання до Ужгородського МВ ДВС не надходив, надати Реєстр рекомендованих поштових відправлень щодо направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувача неможливо у зв`язку з обмеженим строком його зберігання (1 рік).

Оцінивши подані заявником документи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною першою ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для

пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положеннями ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з вищенаведених положень необхідними умовами для видачі дублікатів виконавчих листів є наявність двох обставин: звернення стягувача з відповідною заявою до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також доведеність факту втрати виконавчого документу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. При цьому, строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист № 2п-3167/10 про стягнення коштів з боржниці ОСОБА_2 на користь стягувача ПАТ «Універсал Банк» виданий 28 квітня 2010 року. Рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, набрало законної сили 07 квітня 2010 року. Також встановлено, що строк пред`явлення виконавчого документа переривався пред`явленням його до виконання, а 17.12.2018 року він був повернутий стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» за відповідною постановою державного виконавця. Таким чином, строк пред`явлення даного виконавчого документа до виконання закінчується 17.12.2021 року.

Виконавчий лист № 2п-3167/10, про стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ПАТ «Універсал Банк» виданий 28 квітня 2010 року. Рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, набрало законної сили 07 квітня 2010 року. Також встановлено, що строк пред`явлення виконавчого документа переривався пред`явленням його до виконання, а 21.06.2017 року він був повернутий стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» за відповідною постановою державного виконавця. Таким чином, строк пред`явлення даного виконавчого документа до виконання закінчився 21.06.2020 року.

Оцінюючи доводи представника заявника щодо поважності пропущення строку пред`явлення даного виконавчого документу суд зазначає наступне.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що виконавчий документ, про поновлення строку пред`явлення якого клопоче заявник, був пред`явлений до примусового виконання 15.08.2016 року. Разом з цим, про результати виконання зазначеного документу заявник звернувся до органу державної виконавчої служби тільки 18.06.2020 року, тобто через 3 роки та 10 місяців з моменту пред`явлення виконавчого документу. Водночас, пред`явивши виконавчий документ в орган

державної виконавчої служби, стягувач за вищевказаний строк не поцікавився чи відкрите виконавче провадження за їхньою заявою, не звертався до органу державної виконавчої служби

з метою отримання відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження в якій

наявні ідентифікатори доступу сторін до автоматизованої системи виконавчого провадження з метою моніторингу вчинених державним виконавцем виконавчих дій та процесуальних рішень.

Вищевказані обставини в їх сукупності свідчать про те, що заявник, пред`явивши виконавчий документ до органу державної виконавчої служби, не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду. У своїй заяві останній не навів переконливих обставин, які б свідчили про те, що існували обставини, які об`єктивно заважали заявнику реалізувати своє право на виконання судового рішення раніше.

Так в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

За таких обставин, суд визнає причини пропуску строку для пред`явлення даного виконавчого документу неповажними, а відтак вимоги заявника щодо видачі його дублікату не підлягають задоволенню.

Оцінюючи доводи представника заявника щодо втрати виконавчого документа, суд зазначає наступне.

Заявник мотивує обставини втрати виконавчого документа тим, що згідно листів органу державної виконавчої служби виконавчий документ був повернутий на адресу стягувача, однак, ні відповідна постанова, ні виконавчий документ ними не був отриманий. Разом з цим, зазначені обставини не можуть слугувати достатніми підставами вважати, що виконавчий документ втрачений при пересилці. Неможливість органу державної виконавчої служби надати докази такого відправлення, оскільки Реєстр рекомендованих поштових відправлень щодо направлення виконавчого документу на адресу стягувача знищений за закінченням строку зберігання, не звільняє заявника від доказування обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення своїх вимог. Окрім цього, суд звертає увагу, що такі докази заявник не зміг подати виключно через те, що протягом тривалого часу не проявляв зацікавленість в результатах виконавчого провадження.

Водночас, лише підтвердження факту відправлення виконавчого документу на адресу стягувача не свідчить про його втрату. Доказами втрати поштового відправлення міг бути будь-який письмовий документ (акт, лист, повідомлення, тощо), одержаний за результатами звернення представника заявника до поштового відділення з метою проведення перевірки у порядку, встановленому Інструкцією про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженою наказом Державного комітету зв`язку України № 14 від 27.01.98.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що у видачі дублікатів виконавчих листів стягувачеві також слід відмовити.

Керуючись ст. 81, 433, п. 17.4 розділу XIII перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.І. Зарева