Справа № 274/3590/20
Провадження № 2/0274/1370/20
У Х В А Л А

01.06.2020 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення, внесення змін до трудової книжки стягнення вихідної допомоги, виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в зв"язку з затримкою видачі трудової книжки з вини власника або уповновоженого ним органу,-

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія", в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» №320-к від 30.10.2019 року про звільнення позивача за п. 4 ст. 40 КЗпП України без поновлення на роботі; зобов`язати уповноважених осіб Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» звільнити позивача з роботи за власний бажанням, у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 05.05.2020 року з видачею відповідного наказу; зобов`язати уповноважених осіб Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія»» внести зміни до трудової книжки позивача, а саме у розділі «Відомості про роботу» «Запис №14 від 05.08.2020 «Звільнений з роботи за ініціативою адміністрації, за прогул п. 4 ст. 40 КЗпП України - вважати недійсним» та внести новий запис «Звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю ч. 3 ст. 38 КЗпП України». Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь вихідну допомогу в сумі 109 631 грн. 28 коп. та 326 219 грн. 91 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами суд встановив, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). В позовній заяві відсутнє обґрунтування позовних вимог з посиланням на відповідні докази про стягнення з відповідача на користь позивача вихідної допомоги у розмірі 109631 грн.28 коп. (нормами якого закону чи договору передбачена виплата такої допомоги, чи є ця виплата складовою заробітної плати, період за який її слід стягнути, розрахунок цієї виплати).

У порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, відповідно до закону.

Натомість, в позовній заяві, як підставу звільнення від сплати судового збору, позивач зазначає п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме що є учасником бойових дій, тому звільняється від сплати судового збору.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Пред`явлення позивачем позовні вимоги стосуються його трудових прав, а тому не пов`язані з порушенням його прав як учасника бойових дій.

Також позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, не пов`язані з поновленням на роботі та стягненням заборгованості по заробітній платі: 1) про визнання незаконним та скасування наказу №320-к від 30.10.2019 року про звільнення позивача без поновлення на роботі; 2) про зобов`язання відповідача видати наказ про звільнення позивача за власним бажанням з 05.05.2020 року; 3) внесення змін до трудової книжки в графі "Відомості про роботу"добавити запис №14 від 05.08.2020 року "звільнений за власним бажанням, в зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю", за подання яких позивач не звільняється від сплати судового збору, однак документів що підтверджують сплату відповідного платежу позивачем не додано.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що на день пред`явлення позову становить 840 грн.80 коп.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за в розмірі 2522 гр. 40 коп. за три позовні вимоги немайнового характеру.

Що стосується позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оплату праці", структуру заробітної плати складає: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Тому вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати підлягає оплаті судовим збором. Однак в порушення ст. 177 ЦПК позивач не додає до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору за цією вимогою або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, суддя позбавлений можливості визначити точну суму судового збору, що підлягає сплаті, оскільки у позові не зазначено ціну позову, відповідно до ч.1 ст. 176 ЦПК України. При визначенні суми судового збору позивачеві слід керуватись нормами Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, - 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, позивачем заявлена вимога про витребування у відповідача усіх наявних в нього доказів, що стосуються позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

В ч. 2 ст. 84 ЦПК України визначено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивачем взагалі не наведено обґрунтування клопотання про витребування доказів, як не враховано, що воно не є частиною позовних вимог та має оформлюватись окремим процесуальним документом, позивач фактично не зазначив усі необхідні дані, передбачені в ч. 2 ст. 84 ЦПК України, зокрема, не вказав, які обставини можуть підтвердити, або аргументи, які можуть спростувати витребувані докази, не зазначив про вжиття ним заходів для отримання доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання доказів, які просить витребувати.

За таких обставин клопотання позивача про витребування доказів не підлягає задоволенню, що не позбавляє позивача права на повторне звернення з аналогічним клопотанням після усунення вищезазначених недоліків.

При цьому слід зазначити, що у випадку неможливості надання вище вказаних доказів позивач має право звернутися до суду із заявою про забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вважаю, що заяву слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261 ЦПК України, -

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення, внесення змін до трудової книжки стягнення вихідної допомоги, виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в зв"язку з затримкою видачі трудової книжки з вини власника або уповновоженого ним органу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернена.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Вдовиченко