ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/527/20
Єдиний унікальний номер справи: 2-796/2006
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

20 лютого 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Майданіка В.В., розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Енергія" та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2006 року у цій справі позов був задоволений. Суд вирішив визнати за позивачем право власності на майно, а саме: будиночок для відпочинку (ч 1 ж) площею 51,9 вартістю 508 грн; будиночок для відпочинку (ш 1 ж) площею 52,2 вартістю 426 грн; будиночок для відпочинку (щ 1 ж) площею 51,9 вартістю 516 грн; будиночок для відпочинку (є 1 ж) площею 51,9 вартістю 517 грн; будиночок для відпочинку (ю 1 ж) площею 51,9 вартістю 516 грн; будиночок для відпочинку (я 1 ж) площею 51,9 вартістю 516 грн; будиночок для відпочинку (27) площею 37,2 вартістю 365 грн; будиночок для відпочинку (29) площею 37,2 вартістю 365 грн; будиночок для відпочинку (31) площею 37,2 вартістю 365 грн, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаного рішення зазначене майно було продане відповідачем позивачу в червні 2006 року за суму згідно звіту про оцінку курортних будиночків, без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу через відсутність у відповідача відповідних документів. У свою чергу відповідач купив вказане майно у "Трест "Генічеськагробуд" влітку 1993 року на підставі укладеного усного договору про продаж майна, за яке ним було сплачено в касу ТОВ "Трест "Генічеськагробуд" відповідно до прибуткового касового ордеру №49 від 26.06.1993 року суму в розмірі 900 000 грн.

На вказане рішення Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Енергія" та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській областіподана 06 лютого 2020 року апеляційна скарга, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та скасування його з ухваленням нового рішення про відмову в позові. Своє прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення скаржники обґрунтували тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення були порушені їх права та інтереси як кредиторів власника майна (ВАТ "Трест "Генічеськагробуд") і що про існування вказаного рішення скаржникам стало відомо лише після ознайомлення з відзивом Щасливцевської сільської ради на позовну заяву ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" про скасування рішення ради від 12.06.2019 року №1662 "Про припинення права користування ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" земельною ділянкою та визнання таким, що втратив чинність Державного акту на право постійного користування землею".

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в прийнятті вказаної апеляційної скарги слід відмовити на наступній підставі.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до положень ст.354 ЦПК України: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів, а на ухвалу суду протягом 15 днів з дня його (її) проголошення (абз.1 ч.1); якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (абз.2 ч.1); учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2); строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу (ч.3).

За ч.2 ст.358 вказаного Кодексу незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно ч.1 ст.294 ЦПК України в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційний суд вважає, що скаржниками не доведено вирішення судом питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Свою скаргу скаржники обґрунтували наступним.

У провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа № 6/88-Б-05 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд".

Ухвалою господарського суду від 01.07.2010 року був затверджений реєстр вимог кредиторів, ухвалою від 25.09.2018 року визнані додаткові вимоги кредитора Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області.

Відповідно до реєстру вимог кредиторів заборгованість по заробітній платі перед працівниками ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" становить 596 291,33 грн, розмір кредиторських вимог Фірма "Енергія" та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області становить відповідно 78 341,00 грн та 998 116,93 грн.

В рамках справи про банкрутство Господарським судом Херсонської області за участю кредиторів розглядалася заява ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" про скасування рішення Щасливцевської сільської ради від 12.06.2019 року №1662 "Про припинення права користування ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" земельною ділянкою та визнання таким, що втратив чинність Державного акту на право постійного користування землею".

В ході розгляду вказаної заяви представником ради були долучені до справи документи, з яких вбачалось, що об`єкти нерухомості пансіонату "Строитель", які розташовані на території земельної ділянки, що перебувала у користуванні ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" і який перебував у власності боржника, стали належати іншим юридичним та фізичним особам, не увійшли до ліквідаційної маси ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" та були відчужені на користь сторонніх осіб без погашення кредиторських вимог у справі про банкрутство № 6/88-Б-05.

У поданому представником ради відзиві на позовну заяву було зазначено, що однією з підстав винесення оскаржуваного рішення про припинення права землекористування було вказано рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2006 року, яким позов ОСОБА_3 було задоволено й за позивачем було визнано право власності на майно, а саме: будиночок для відпочинку (ч 1 ж) площею 51,9 вартістю 508 грн; будиночок для відпочинку (ш 1 ж) площею 52,2 вартістю 426 грн; будиночок для відпочинку (щ 1 ж) площею 51,9 вартістю 516 грн; будиночок для відпочинку (є 1 ж) площею 51,9 вартістю 517 грн; будиночок для відпочинку (ю 1 ж) площею 51,9 вартістю 516 грн; будиночок для відпочинку (я 1 ж) площею 51,9 вартістю 516 грн; будиночок для відпочинку (27) площею 37,2 вартістю 365 грн; будиночок для відпочинку (29) площею 37,2 вартістю 365 грн; будиночок для відпочинку (31) площею 37,2 вартістю 365 грн, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" було створено рішенням Регіонального відділення по Херсонській області Фонду державного майна України № 910 від 25.07.1996 року шляхом перетворення державно-кооперативного проектно-будівельного треста "Генічеськагробуд" у Відкрите акціонерне товариство згідно з Декретом Кабінету Міністрів України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" №51 від 17.05.1993 року.

При приватизації до ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" перейшло майно Державного підприємства "Трест "Генічеськагробуд", визначене планом приватизації, в тому числі і об`єкт незавершеного будівництва, цілісний майновий комплекс пансіонату "Строитель", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Під будівництво пансіонату було відведено 9,87 га землі та виданий державний акт на право постійного користування землею серія І-ХС № 001868 від 20.09.1995 року. Право постійного користування земельною ділянкою, на якій був розміщений пансіонат, зареєстроване за ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

16.07.2009 року Господарським судом Херсонської області була винесена постанова по справі № 6/88-Б-05, відповідно до якої ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції станом на 2010 рік) і ч.1 ст.62 Кодексу з процедур банкрутства (станом на даний час) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Саме за рахунок ліквідаційної маси задовольняються вимоги кредиторів у справі про банкрутство.

Приймаючи до уваги той факт, що предметом спору у цій справі № 2-796/2006 було майно, яке належало на праві власності ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", саме за допомогою оскаржуваного рішення воно не потрапило до ліквідаційної маси боржника і скаржники до теперішнього часу не можуть отримати задоволення своїх вимог за рахунок його реалізації. Тобто, на думку скаржників, з наведеного вище вбачається, що суд під час прийняття оскаржуваного рішення порушив права та інтереси апелянтів, як кредиторів власників майна.

Враховуючи наведене, а також те, що про існування оскаржуваного рішення скаржники дізналися після ознайомлення з відзивом ради на позовну заяву про визнання незаконним та скасування рішення про припинення права землекористування, вони вважають поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення та просять його поновити.

Апеляційний суд вважає, що вказаний довід апеляційної скарги не є підставою для прийняття апеляційної скарги, поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та відкриття апеляційного провадження.

У цій справі остаточне рішення прийнято 03 серпня 2006 року. Принцип правової визначеності вимагає, щоб це рішення не ставилось під сумнів, щоб жодна сторона, крім обставин суттєвого та неспростовного характеру, не могла вимагати його перегляду просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 вказаного Закону судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

Варто зазначити, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднені, починаючи з 16.07.2006 року, судові рішення у господарській справі № 6/88-Б-05 за заявою прокурора Генічеського району Херсонської області в інтересах держави в особі: Генічеської міжрайонної державної податкової інспекції, Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі до Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" про визнання банкрутом. У ЄДРСР оприлюднені, зокрема, і вказані вище постанова Господарського суду Херсонської області від 16.07.2009 року про визнання ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" банкрутом, ухвала Господарського суду Херсонської області від 01.07.2010 року про затвердження реєстру вимог кредиторів, а також ухвала Господарського суду Херсонської області від 25.09.2018 року про визнання додаткових вимог кредитора Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області.

Судове рішення, оскаржене особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків такої особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містити висновки про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Скаржники не брали участі у цій справі, вони не мають жодного відношення до правовідносин, що склалися за участю сторін у цій справі та треста "Генічеськагробуд".

Саме по собі визнання постановою суду від 16.07.2009 року ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" банкрутом й відкриття ліквідаційної процедури, затвердження ухвалою суду від 01.07.2010 року реєстру вимог кредиторів, визнання ухвалою суду від 25.09.2018 року додаткових вимог кредитора Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області не може бути підставою для того, щоб мати право для скаржників на оскарження цього рішення суду, яке ухвалено у 2006 році без їх участі, за три роки до визнання банкрутом ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", без вирішення спору про право у правовідносинах, учасниками яких є скаржники, і яке не містить висновки про права та обов`язки скаржників у відповідних правовідносинах.

Інакше, це руйнує принцип правової визначеності, веде до можливих зловживань осіб процесуальними правами задля отримання можливості оскарження після спливу тривалого часу будь-якого судового рішення.

У цій справі позивач зазначив і суд послався на те, що зазначене майно було продане відповідачем позивачу в червні 2006 року за суму згідно звіту про оцінку курортних будиночків (а.с.7-25), без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу через відсутність у відповідача відповідних документів. У свою чергу відповідач купив вказане майно у підприємства "Трест "Генічеськагробуд" влітку 1993 року на підставі укладеного усного договору про продаж майна, за яке ним було сплачено в касу ТОВ "Трест "Генічеськагробуд" відповідно до копії прибуткового касового ордеру №49 від 26.06.1993 року суму в розмірі 900 000 грн (а.с.4).

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дати державної реєстрації та дати запису скаржників Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Енергія" та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області значаться відповідно 21.04.1996 року та 03.05.2017 року, тобто значно пізніше, ніж виникли правовідносини між відповідачем й підприємством "Трестом "Генічеськагробуд", на які послався позивач у своєму позові як на одну з його підстав.

Таким чином, у цій справі скаржниками не доведено вирішення судом у рішенні, яке оскаржується, питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Крім того, слід звернути увагу й на питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011р (заява №4994/04), практика якого відповідно до ст.9 Конституції України та ч.4 ст.10 ЦПК України 2017 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (правова доктрина, що походить із римського права і означає остаточність рішення суду, яке набрало законної сил) (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, щодо питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення слід зазначити, що неотримання скаржниками копії оскаржуваного рішення протягом багатьох років з дня його ухвалення за відсутності в матеріалах справи відомостей про вчинення ними відповідних дій, направлених на отримання інформації про стан відомого їм судового провадження (а воно мало бути їм відомо з ухвали господарського суду від 01.07.2010 року про затвердження реєстру вимог кредиторів, у тому числі ТОВ "фірма "Енергія" в сумі 312682,00 грн., яке віднесено до четвертої черги задоволення), не свідчить про наявність особливих і непереборних обставин, які перешкоджали їм звернутись до суду із заявою про отримання копії ухваленого за результатом розгляду справи судового рішення та подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.

Не даючи оцінку оскаржуваному рішенню на предмет його законності і обґрунтованості, апеляційний суд зважає на досить тривалий період (більше 13 років), який минув з часу його ухвалення, наслідком чого могли статися значні зміни у праві власності на об`єкти, які були предметом позову у цій справі. Вказане у відповідних випадках може нести ризики непропорційного втручання у право на мирне володіння майном тих чи інших осіб, тобто до недотримання розумного співвідношення між метою (досягнення суспільного інтересу) та використаними засобами (витребуванням майна), може призвести до покладання на вказаних осіб надмірного тягаря, що свідчитиме про недотримання балансу. Саме з метою унеможливлення таких випадків Європейський Суд з прав людини у своїх справах за ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначив положення можливого втручання в право особи на мирне володіння майном у світлі наявних гарантій ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначені скаржником причини пропущення строку не можуть бути визнані поважними і у випадку доведення скаржниками вирішення судом питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки це було б підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для звернення до суду апеляційної інстанції протягом відповідного строку з заявою із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Однак, як було зазначено вище, скаржниками не доведено вирішення судом у рішенні, яке оскаржується, питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

З підстав наведеного у прийнятті вказаної апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.352 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті до розгляду апеляційним судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Енергія" та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Апеляційну скаргу повернути скаржникам.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя В.В. Майданік