КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Білич І.М., Іванченка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватне підприємство «ЮС-ЦЕНТР» про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У Дніпровський районний суд міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «ЮС-ЦЕНТР» про визнання договору дарування недійсним.

У позовній заяві, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним договір дарування Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 11 червня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулікаловою І.І., зареєстрований в реєстрі за № 631.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «ЮС-ЦЕНТР» про визнання договору дарування недійсним, вирішено передати за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач та треті особи правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи..

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали цивільної справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дніпровський районний суд міста Києва, постановляючи ухвалу про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «ЮС-ЦЕНТР» про визнання договору дарування недійсним до Голосіївського районного суду міста Києва, обґрунтовував своє рішення тим, що зважаючи на предмет даного спору останній подається за правилами підсудності місцезнаходження відповідача. Оскільки відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що згідно адміністративно-територіального поділу міста Києва відноситься до території Голосіївського району міста Києва, дана справа підлягає розгляду Голосіївському районному суду міста Києва.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договір дарування Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Отже, даний спір виник з приводу нерухомого майна, а саме: Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дніпровського району міста Києва.

За таких обставин, Дніпровський районний суд міста Києва постановляючи оскаржувану ухвалу не врахував вимог процесуального законодавства щодо виключної підсудності спорів, які виникають з приводу нерухомого майна та дійшов помилкового висновку про необхідність передачі справи на розгляд Голосіївському районному суду міста Києва.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року підлягає скасуванню, а справу необхідно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, яким є Дніпровський районний суд міста Києва.

Керуючись ст.ст. 259, 369, 374, 379, 381, 382, 384 України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

М.М. Іванченко