Дата документу 16.06.2020 Справа № 334/4689/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/4689/19Головуючий у 1-й інстанції Баруліна Т.Є. Повний текст рішення складено 20.02.2020 року.
Пр. № 22-ц/807/1399/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (далі ПАТ «Запоріжжяобленерго») до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-3), в якому просило стягнути з відповідача суму 39574,94 грн. за необліковану електричну енергію та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що на підставі особового рахунку відповідачка ОСОБА_1 споживає електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 .

Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, із наступними змінами та доповненнями, та згідно п.1 Правил є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил, а також забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку, узгоджувати із енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.

08.12.2018 року при здійсненні рейдовою бригадою ПАТ «Запоріжжяобленерго» перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН, було виявлене порушення, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку. Точки самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходяться на ввідному проводі за щитком, де встановлено ел. лічильник. Контролер без застосування спец. технічних засобів не мав можливості виявити порушення.

Зазначене порушення, згідно із п. 8.2.6 Правил, зафіксовано Актом про порушення ПКЕЕН № 00143292 від 08.12.2018 р. Згідно розрахунку на підставі п.п. «а» п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, відповідачам нараховано обсяг та вартість не облікованої електроенергії на суму 39574,94 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю першої інстанції ОСОБА_2 (а.с. 17).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 20) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року (а.с. 58-62) позов ПАТ «Запоріжжяобленерго» у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» () вартість необлікованої електричної енергії в сумі 7306,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в сумі 355,39 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції (фактично лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 66-70) просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення з ОСОБА_3 суму вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 39574,94 грн., стягнути з відповідача судові витрати.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 76).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 16 квітня 2020 року (а.с. 83), справу призначено до апеляційного розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 86).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 88-100).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Учасниками цієї справи відводів суддям апеляційного суду у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ «Запоріжжяобленерго» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, у тому числі в частині задоволення позовних вимог позивача, погодилась, останнє в апеляційному порядку не оскаржувала.

Позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» фактично оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині визначеного розміру вартості необлікованої електроенергії та судового збору, та зокрема саме: в частині відмови у стягненні частини останніх.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача ВАТ «Запоріжжяобленерго» і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - в частині визначеного розміру вартості необлікованої електроенергії та судового збору, та зокрема саме: в частині відмови у стягненні частини останніх.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції керувався ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268,354 ЦПК України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та виходив із того, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» має право на стягнення з відповідача ОСОБА_1 вартості необлікованої елекоетроенергії за результатами перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН від 08.12.2018 року, в ході якої було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку. Точки самовільного підключення фазного та нульового проводів знаходяться на ввідному проводі за щитком, де встановлено ел. лічильник. Контролер без застосування спец. технічних засобів не мав можливості виявити порушення (акт про порушення ПКЕЕН № 00143292 від 08.12.2018 р., а.с. 4, розрахунку обсягу та вартості не облікованої електроенергії до Акту № 00143292від 08.12.2018 року, здійсненого на підставі п.п. «а» п. 3.3 Методики, відповідачу нараховано 26051кВт/год необлікованої спожитої електроенергії на суму 39574,94 грн., а.с. 6-7).

Проте, суд першої інстанції помилився у визначенні розміру вартості необліковоаної електроенергії, та відповідно, розміру судового збору (пропорційно до суми задоволених позовних вимог позивача), на які позивач має право у цій справі за рахунок відповідача.

Оскільки, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що вищезазначене порушення відповідачем ОСОБА_1 ПКЕЕН (самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку відповідає та визначено п.п.5 п.3.1 вище вказаної Методики), яке було виявлено працівниками позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» 08.12.2018 року, було можливо виявити тільки при проведенні технічної перевірки (є прихованим).

Розрахунок вартості необлікованої електроенергії для відповідача за результатами цього порушення мав здійснюватись саме за п. 3.3 а) вищезазначеної Методики за період з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановик споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску еклетроустановик споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за 3 (три) роки, на чому правильно наполягав позивач у своєму позові у цій справі, а не з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, на чому наполягав відповідач та із чим помилково погодився суд першої інстанції у цій справі.

Звідси, саме розрахунок позивача розміру вартості необлікованої електроенергії для відповідача за три року у сумі 39574,94 грн. (а.с.6-7) є правильним, а тому суд першої інстанції мав стягнути з відповідача на користь позивача саме цей розмір останньої, та відповідно, судовий збір, сплачений позивачем за подачу вищезазначеного позову у цій справі, у повному обсязі у сумі 1921,00 (ст. 141 ч. 1 ЦПК України тобто пропорційно до суми задоволених позовних вимог позивача у цій справі).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго» лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, слід змінити, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () вартості необлікованої електричної енергії до «39574, 94 грн.» та судового збору до «1921,00 грн.».

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго» частково при вищевикладених обставинах, з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги у належному розмірі 2349,92 грн. (розрахунок: 150% від 1566,61 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову у суді першої інстанції 1921,00 грн. судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог позивача судом першої інстанції 354,39 грн.), враховуючи вимоги ст. 6 ч. 4 ЗУ «Про судовий збір», за змістом якої: якщо скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині позовних вимог (оспорюваних сум); але позивачем було сплачено судового збору на загальну суму 2881,50 грн. (а.с. 2643,00 грн. (а.с. 80)+ 238,50 (а.с.81).

Таким чином, сума зайво сплаченого позивачем судового збору при подачі апеляційної скарги складає 531,58 грн. (розрахунок: 2881,50 грн. - 2349,92 грн.), який може бути повернутий у подальшому апеляційним судом позивачем за результатами розгляду відповідного клопотання останнього в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 7, 12, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, змінити, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () вартості необлікованої електричної енергії до «39574,94 грн.» та судового збору до «1921,00 грн.».

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору у розмірі 2349,92 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 16.06.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.