Номер справи 623/3442/20
Номер провадження 2/623/971/2020
РІШЕННЯ

іменем України

26 листопада 2020 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Одарюка М.П.

за участю секретаря судового засідання: Курила Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/3442/20 за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про скасування арешту з банківського рахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог, пояснення сторін.

05 жовтня 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом , в якому просить суд скасувати арешт з приналежного їй банківського рахунку № НОМЕР_1 і філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк». В обґрунтування позову посилається на те, що в серпні 2020 року їй стало відомо, що відповідачем накладено арешт на її банківський рахунок. Вона звернулась до відповідача з проханням надати їй дані щодо наявності відносно неї виконавчих проваджень. Листом від 02.09.2020 року відповідач їй повідомив, що на виконанні перебувало: виконавче провадження № 50706925 з примусового виконання листа № 623/173/14-ц, виданого 28.04.2014 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 12367,19 грн.; виконавче провадження № 55577733 з примусового виконання вимоги Ф-64693-17, виданої 10.11.2017 року ГУ ДФС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 8894,42 грн.; виконавче провадження № 57870066 з примусового виконання вимоги Ф-64693-17, виданої 10.11.2017 року ГУ ДФС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 7249,55 грн. В межах зазначених виконавчих проваджень виносились постанови державного виконавця про арешт коштів боржника. Позивач стверджує , що станом на 02 вересня 2020 року жодного виконавчого провадження , боржником в якому є ОСОБА_1 у відділі виконавчої служби не перебуває, а тому вона змушена звернутися до суду з відповідною заявою.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивачка через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач надав відзив на позовну заяву,в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки станом на 22.10.2020 року на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 63129826 за примусового виконання постанови Адміністративної комісії виконавчого комітету Ізюмської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 1700,00 грн. штрафу, крім того , на виконанні у приватного виконавця Бабенко Д.А. перебуває виконавче провадження № 56805301 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів. Інформації та/або підтверджуючої документації щодо наявності на арештованому рахунку боржника в АТ «Ощадбанк» коштів, на які відповідно до Закону не може бути звернуто стягнення, не надано ані суду, ані державному виконавцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебувало:

виконавче провадження № 50706925 з примусового виконання листа № 623/173/14-ц виданого 28.04.2014 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 12367,19 грн.;

виконавче провадження № 55577733 з примусового виконання вимоги Ф-64693-17 виданої 10.11.2017 року ГУ ДФС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 8894,42 грн.;

виконавче провадження № 57870066 з примусового виконання вимоги Ф-64693-17 виданої 10.11.2017 року ГУ ДФС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 7249,55 грн.

В рамках кожного виконавчого провадження виносилась постанова про арешт коштів боржника.

19.04.2017 року, 28.09.2018 та 26.09.2019 року державним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувану.

24.09.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови , виданої Адміністративною комісією виконавчого комітету Ізюмської міської ради у розмірі 1700,00 грн. ( ВП № 631298260 (.а.36).

На підставі ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до цього Закону, заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною п`ятою статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим, воно є завершеним і ці поняття, не є тотожними.

Відтак, повернення виконавчого документа стягувачу не є закінченням виконавчого провадження, оскільки це різні стадії виконавчого провадження, які мають різні підстави виникнення та наслідки. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, а повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне звернення виконавчого документу до примусового виконання.

Статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено зняття арешту з майна боржника у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а не у випадку повернення виконавчого документа стягувачу.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження", якою врегульовані питання зняття державним виконавцем арешту з майна, також не передбачено право державного виконавця зняти арешт у разі повернення виконавчого документа стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчі документи були повернуті стягувачам.

Частинами 5, 6 Законом України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

За змістом ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Таким чином, позивач просить скасувати арешт, з банківського рахунку, в межах виконавчих проваджень, за якими ОСОБА_1 , до цього часу грошове зобов`язання на суму 12367,19 грн.,243,60 грн.,8894,42 грн.,7249,55 грн. не виконане, крім того 24.09.2020 року державним виконавцем відкрито у відношенні позивачки нове виконавче провадження про стягнення на користь держави 1700,00 грн.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в цивільному процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду, що позивачем в установленому ЦПК України порядку не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, а також не надано доказів того, що рахунок з якого просить позивачка зняти арешт є рахунком із спеціальним режимом використання (на якій відповідно до Закону не може бути звернуто стягнення), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Як передбачено ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення. Згідно квитанції № 1_12 від 24.11.2020 року позивачка сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Позивачу у позові відмовлено у повному обсязі, відтак сплачена ним сума судового збору за подачу позову на його користь судом не стягується.

На підставі викладеного, керуючись 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про скасування арешту з банківського рахунку - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк