Справа № 396/64/20
Провадження № 2/396/145/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03.03.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/64/20 за позовом Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Виклад позицій позивача та відповідача.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 10.08.2016 року та між ОСОБА_1 та АТ «Державний Ощадний банку України`від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління було укладено заяву №675683/100816 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використянням електронного платіжного засобу (платіжної картки), банк відкрив ОСОБА_1 кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 1500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних. 28.11.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено заяву про збільшення відновлювальної кредитної лінії та відповідачу було надано кредит з лімітом кредиту в сумі 14600,00 грн., для обслуговування якого було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

В період з 16.09.2016 року по 18.12.2018 року відповідач використав кредитний ліміт в сумі 6652.26 грн. та здійснював його повернення до 14.12.2019 року. З 26.12.2018 року по 26.03.2019 року та з 26.04.2019 року по 26.07.2019 року відповідачем не було здійснено відрахувань на сплату відсотків. З 26.08.2019 року повністю перестав здійснювати погашення відсотків, чим порушив умови договору. Також з 12.09.2016 року по 26.08.2019 року відповідачем було сплачено 11170,81 із нарахованих до сплати - 12050,46 грн., залишок заборгованості по процентам складає 879,65 грн. Також відповідачу було нараховано до сплати 334,00 грн. за послуги, з яких він сплатив 320,00 грн., заборгованість складає 14,00 грн., тому станом на 28.11.2019 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 15613,87 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також суми інфляційних витрат та 3% річних, а всього 15646,44 грн.

Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22.01.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 17.02.2020 року (а.с. 59).

Відповідно довимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою його місця реєстації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, згідно з інформацією відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради (а.с.58).

Представник позивача надала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

13.02.2020 року відповідач подав до суду відвиз на позовну заяву, в якому останній заперечив позовні вимоги, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та застосувати позовну давність.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких установлені відповідні обставини.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст..ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 10.08.2016 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача Новоукраїнського ТВБВ №10010/098 філії Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банку України» з заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (а.с. 17-21) та підписав заяву про приєднання №675683/100816 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використянням електронного платіжного засобу (платіжної картки), банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 1500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних. 28.11.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено заяву про збільшення відновлювальної кредитної лінії та відповідачу було надано кредит з лімітом кредиту в сумі 14600,00 грн., для обслуговування якого було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 (а.с.16). Та в подальшому здійснено перехід на рахунок IBAN:НОМЕР_4.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами користування кредитом» та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до обслуговування фізичних осіб, датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку, датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових обов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування.

Згідно п. 1.13 сторони погодили, що строк користування кредитом може бути продовжено на наступний строк дії платіжної карти, що перевипускається.

Geyrnjv 1.21 Договору передбачено, що банк не дає жодної гарантії щодо незмінності розміру процентів за користування кредитом. В такому випадку банк направляє на адресу клієнта повідомлення про зміну процентів.

Згідно а. 1.23 Договору, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у банку право достроково відкликати кредит, а у клієнта достроково погасити заборгованість, і сплатити всі інші платежі передбачені договором.

Відповідно до п. 1.14 та п. 10.1.3 Розділу XX Договору за користування кредитом клієнт повинен сплачувати банку проценти. Щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту, шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом/обов яз кового щомісячного платежу/процентів за овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця, шляхом договоірного списання коштів.

Відповідно до п.6.3. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії дія кредитної лінії встановлюється строком 36 місяців, відповідно по п. 6.4. Заяви про приєднання строк Кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту подовжується на строк дії платіжної картки.

Згідно п. 6.6. Заяви про приєднання, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений Договором та розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний період на дату сплати мінімального платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну пію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд встановвив, що згідно розрахунку зборгованості та випискі по картковому рахунку (а.с. 31-54), відповідач перестав здійснювати повернення кредиту, не сплачував необхідні платежі, чим порушив кредитні зобов`язання, тому станом на 15.04.2019 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 6617.77 грн., яка складається з основного боргу ( тіла кредиту ) 5402.99 грн.; відсотків за користування кредитом 997.75 грн.; пені за прострочені відсотки 175.37 грн., заборгованість за додаткові касові операції 5.00 грн.; інфляційні витрати за прострочення сум заборгованості 12.44 грн., сума витрат на інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 5.60 грн., та 3% річних від прострочених сум заборгованості 12.86 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 5,76 грн., що підтверджується розрахунком банку (а.с. 34-35, 36-37).

Умовами договору Розділу XXII передбачено, за невиконання або несвоєчасне, в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки. передбачені Договором про споживчий кредит, Банк має право нарахувати на суми прострочених платежів та стягнути пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки не може перевищувати половини суми кредиту, одержаного позичальником за договором.

Відповідно до п.1.23. Розділу XXII Договору будь-яке невиконання Клієнтом в Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у клієнта обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі та сплатити всі платежі, передбачені Договором.

Відповідно до п.1.25. Розділу XXII Договору якщо Банк на підставі Договору вимагає повернення Кредиту, таке повернення Кредиту має бути здійснені Клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов Договору, вимога Банку втрачає чинність.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Суд встановив, що у відповідності до умов договору, зокрема п. 1.25 Розділу XXII, банк звертався до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про дострокове повернення кредиту №109.20-16/2638 від 26.11.2019 року, яку відповідач, згідно поштового повідомлення отримав 29.11.2019 року(а.с.15, 15 зв.). Однак відповідач у встановлений 30-денний строк кредит та інші нараховані платежі банку не повернув.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 викладена правова позиція про правильне застосування норм права, відповідно до якої за змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідні висновки також містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 (справа №14-154цс18) та від 31.10.2018 (справа №202/4494/16-ц).

На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів виконання ним кредитного зобов`язання.

Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України, нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту фактично отриману позичальником. Зокрема, ч. 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідач зазначив у відзиві щодо застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

З розрахунку вбачається, що виконувати кредитні зобов`язання відповідач припинив з 26.12.2018 року, позов подано до суду 14.01.2020 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Спеціальна позовна давсність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), відповідно до п. ч.1 ст.258 ЦК України.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. ст. 258 ЦК України до пені застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Тобто, пеня підлягає стягненню в межах строку спеціальної позовної давності (12 місяців, що передують подачі позову до суду), тобто з 14.01.2019 року по 28.11.2019 року (як вказано в позові та в межах строку пред`явлення вимоги відповідачу), що становить 121,79 грн. та вираховується за формулою (сума боргу х2х облікова ставка НБУ/366*кількість прострочених днів), за період 14.01.2019 -26.03.2019 року, 26.04.2019 -26.07.2019 року, 26.08.2019 - 28.11.2019 року. В частині стягнення пені в розмірі 3.38 грн, за період необхідно відмовити.

Отже, відповідач в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав та не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню згідно розрхунку позивача.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним, договором встановлено відповідальність.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховним Судом України викладеними у постанові від 06.11.2013 року у цивільній справі № 6-116цс13 та у постанові від 03.06.2015 року у цивільній справі № 6-31цс13.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Суд, дійшов висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, та вважає, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував, а відповідач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, яка обов`язкова для всіх судів.

В позові позивач просить стягнути з відповідача 14.00 грн. за розрахунково-касові операції, натомість в доданих розрахунках дана сума значиться як комісія, та з виписки по рахунку боржника вбачається, що саме 14.00 грн. нараховувалось за отримання готівки, або ж за перегляд балансу по карті.

Розрахунково-касові операції - це операції, які пов`язані з рухом грошей на банківських рахунках через каси банків, та здійснювані за розпорядженями клієнта або в результаті дій, які в рамках закону привели до зміни права власності на активи.

Тобто, розрахунково-касові операції відносяться до операцій, які здійснюються на користь банку, а тому 14.00 грн. заборгованості за розрахунково касові операції стягненню не підлягає.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат банку, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, якщо договором або законом встановлений інший розмір відсотків, боржник зобов`язаний буде сплатити кредитору саме цей розмір відсотків. Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями. Підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). В даному випадку в заяві зазначено, що договір кредитування становить 36 місяців. Кредит відповідач отримав 28.11.2016 року, тобто до 28.11.2019 року.

Також, судова практика виходить з того, що приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. («Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» - ВСУ).

Тому суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення інфляційні витрати за прострочення сум заборгованості 14.01 грн., сума витрат на інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 5.60 грн., та 3% річних від прострочених сум заборгованості 4,80 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 13,76 грн., а також пені 3,38 грн., всього 35,95 грн. - задоволенню не підлягають.

З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконав належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є частково обгрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню, зокрема в розмрі15596 грн. 49 коп., з яких: основний борг 14595,05 грн.; відсотків за користування кредитом 879,65 грн.; пені за прострочені відсотки 121,79 грн..

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем пропорційно сумі задоволення позовних вимог, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 2095.29 грн. (15596.49:15646,44х2102=2095.29).

На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 631, 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 81-82, 133, 141, 258-259, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління (код 09323408, р/р НОМЕР_3 в ОПЕРВ і філії - Кіровоградське облуправління АТ «Ощадбанк», МФО 323475), заборгованість за кредитним договором - заявою про приєднання №675683/100816 , станом на 28.11.2019 року, в розмірі 15596 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 49 копійок, яка складається з наступного:

- 14595.05 грн. - заборгованість за основним боргом по кредиту;

- 879.65 - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

- 121.79 грн. - пеня за прострочені відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління (код 09323408, р/НОМЕР_5 в ОПЕРВ і філії - Кіровоградське облуправління АТ «Ощадбанк», МФО323475) судові витрати у розмірі 2095 (дві тисячі дев`яносто п`ять) грн. 29 коп.

Всього підлягає стягненню17691 (сімнадцять тисяч шістсот дев`яносто одна) гривня 78 копійок.

В частині позовних вимог про стягнення заборгованості за розрахунково-касові операції 14.00 грн., суми витрат на інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 14.01 грн., та 3% річних від прострочених сум заборгованості 4.80 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 13.76 грн., всього 35.95 грн. - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз