Справа № 577/5054/19
Провадження № 2/577/116/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Подейко Т.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дубов`язівської об`єднаної територіальної громади Конотопського району Сумської області про виділення земельної частки ( паю),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати Дубов`язівську об`єднану територіальну громаду Конотопського району Сумської області виділити йому земельну частку ( пай) на землях Дубов`язівської об`єднаної територіальної громади Конотопського району Сумської області у розмірі середнього земельного паю, який виділявся членам колгоспу Правда у с. Салтикове Конотопського району Сумської області. Вимоги обгрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Салтикове Конотопського району Сумської області. Його матір`ю була ОСОБА_2 , 1922 року народження. Майже все своє життя мати проживала у с. Салтикове Конотопського району Сумської області, де, починаючи з 1940 року працювала у місцевому колгоспі „Правда на різних роботах до 1976 року, після чого вийшла на пенсію за віком і значилася колгоспною пенсіонеркою. У 1993 році мати переїхала жити з с. Салтикове Конотопського району до смт. Дубов`язівка Конотопського району Сумської області. 8 серпня 1995 року був виданий указ Президента України за № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям». Відповідно до п.2 цього указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. 2 листопада 1996 року відбулися загальні збори членів колгоспу «Правда». Цими зборами був затверджений список громадян - членів колгоспу «Правда», які мають право на земельний пай. Але, в порушення вимог указу Президента України № 720, його матір ОСОБА_2 , яка була колгоспною пенсіонеркою і яку членства у колгоспі після виходу на пенсію ніхто не позбавляв, у список громадян, які мають право на земельний пай. не включили і, відповідно, Конотопською районною державною адміністрацією їй не був виданий сертифікат на земельну частку(пай) розпайованого колгоспу «Правда». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Він, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняв після неї спадщину і 30 березня 2001 року отримав у Конотопський районній державні нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері. На даний час, оскільки він проживає у сільській місцевості і може обробляти землю, а його матір, яка пропрацювала у колгоспі більше 37 років, свого часу незаконно позбавили права на земельну частку і він, як її спадкоємець за законом, бажає відновити справедливість. З цією метою він звернувся до Дубов`язівської об`єднаної територіальної громади, до складу якої увійшло і село Салтикове Конотопського району, з проханням виділити йому земельний пай матері із земель резерву, але отримав відмову, оскільки виділити земельну частку (пай) йому, як спадкоємцю померлого члена колгоспу, можливо тільки за рішенням суду. Тому вимушений звернутися за захистом порушених прав спадкоємця до суду.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, пояснив, що спадщину після смерті матері оформив належним чином. Пізніше дізнався, що матір фактично мала право на земельну частку (пай) як колгоспниця, однак, її не було включено до списку пайовиків через недбалість посадових осіб колгоспу «Правда» і вона не отримала права на земельну частку (пай). Він звернувся до уповноважених осіб з метою отримання земельної частки після смерті матері з запізненням, бо були тяжкі сімейні обставини, він працював по 10-12 годин на добу, тому і упустив час. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідач Дубов`язівської об`єднаної територіальної громади Конотопського району Сумської області до судового засідання не з`явився, надали відзив на позов, де проти позову заперечують, просять відмовити в задоволенні вимог позивача повністю, оскільки відповідно до пунктів 1, 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, право на отримання земельної частки (паю) із яких мали члени цих підприємств, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишалися членами підприємства, відповідно до списку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю. Нині покійна ОСОБА_2 до списку членів КСП «Правда», які мали право на отримання земельної частки (паю), не була включена і право на земельну частку (пай) не отримала, а, відповідно, позивач, не міг його успадкувати і заповідати своїм спадкоємцям. Дану ситуацію позивач мав би виправити за життя самої особи. Окрім того, мати передала у спадок позивачу лише майно, а майнові права вона не передавала йому у спадок. Позивач не може отримати земельну частку (пай) після смерті матері, бо остання права на неї не мала. Просять застосувати строк позовної давності, оскільки при розгляді судом подібних справ застосовується законодавство, що діяло на час існування відповідних правовідносин , тобто ЦК УРСР від 1963 року, за яким строк позовної давності становить три роки і порушення цього строку є підставою для відмови у позові. У зв`язку із смертю, надання земельної ділянки нині покійній ОСОБА_2 не можливо здійснити, так як згідно до п 4. ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється на момент її смерті. Просять справу розглянути без участі їх представника.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані у справі докази, встановив наступні фактичні обставини і зміст спірних правовідносин.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_2 , 1922 року народження, з 1940 року по 31 грудня 1976 року вона працювала у колгоспі Правда ( а.с.5)

У відповідності до довідки колгоспу Правда Конотопського району Сумської області від 09 березня 1977 року , ОСОБА_2 перебуває членом колгоспу Правда в період з 1940 року і по наявних документах працювала в колгоспі з 1 січня 1945 року по 1 січня 1966 року, з 1 січня 1975 року по 1 січня 1977 року. ( а.с.8).

В довідках Салтиківської сільської ради Конотопського району Сумської області від 27 лютого 1978 року та 09 березня 1977 року вказано, що ОСОБА_2 є постійним жителем с. Салтиково Конотопського району Сумської області , входить в склад колгоспного двору, має город 0,43 га ( а.с.9,10).

В матеріалах справи міститься копія протоколу загальних зборів членів колгоспу Правда від 2 листопада 1996 року, де зазначено, що зборами постановлено затвердити списки громадян членів колгоспу-асоціації пайщиків зі змінами та доповненнями.( а.с.11)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.12)

Рішенням Конотопського районного суду від 19 січня 2001 року встановлено факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною матір`ю ОСОБА_1 ( а.с.13)

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 березня 2002 року, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її син ОСОБА_1 . Спадкове майно складається з грошових коштів , належних померлій ОСОБА_2 ( а.с.14).

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, земельного кодексу україни, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до п.п. 1-2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» № 899-IV від 05.06.2003 року(надалі- Закон № 899-IV) право на земельну частку(пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно ст. 2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку(пай), є сертифікат на право на земельну частку(пай), виданий районною(міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку(пай).

Відповідно до ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку(пай).

За змістом ст.ст.22,23 ЗК України в редакції 1990 року, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин та Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:-перебування в членах КСП на час паювання;-включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю;-одержання КСП цього акта.

Таким чином, право на земельну частку(пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 була членом колгоспу Правда, однак з невстановлених причин до списку пайовиків внесена не була.

При цьому суд не приймає до уваги в якості доказів долучені позивачем копію трудової книжки ОСОБА_2 та довідок про її членство у колгоспі Правда на підтвердження заявлених вимог, оскільки позивач не довів , що колгосп Правда отримував державний акт на право колективної власності на землю і що його матір була включена до списку осіб, які б мали право на частку (пай) , а , натомісць, наявна обставина, яка не оспорюється сторонами, що його мати не була включена до списку пайовиків тому і не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, враховуючи , що судом не встановлено законних підстав набуття позивачем права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування після смерті його матері, а тому суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, доказів, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх, приходить висновку про те, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України , ст.122 ЗК України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» № 899-IV від 05.06.2003 року, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог повністю.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Дубов`язівської об`єднаної територіальної громади Конотопського району Сумської області виділити йому земельну частку ( пай) на землях Дубов`язівської об`єднаної територіальної громади Конотопського району Сумської області у розмірі середнього земельного паю, який виділявся членам колгоспу Правда у с. Салтикове Конотопського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований : АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 )

Відповідач: Дубов`язівська об`єднана територіальна громада Конотопського району Сумської області ( юридична адреса: смт. Дубов`язівка, вул. В.Глуховця, 8 Конотопського району Сумської області)

Суддя Семенюк І. М.