Провадження № 4-с/947/94/20
УХВАЛА

12.06.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. , За участю заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк» () на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Бирледяну Олени Георгіївни, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2020 року АТ «ВТБ Банк» звернувся до суду зі скаргою на на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Бирледяну Олени Георгіївни, вимогами якої є: визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Бирледяну Олени Георгіївни, вчинені у виконавчому провадженні №50595544 в часині винесення постанови від 28.04.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу; визнання недійсною постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.04.2020, винесену у виконавчому провадженні №50595544 старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Бирледяну Оленою Георгіївною; зобов`язання Другого Київського ВДВС м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) поновити виконавче провадження № 50595544., мотивуючи скаргу тим, що В проваджені Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 50595544 з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-2288/2010 (Виконавчий лист по справі № 2-2288/2010 виданий Київським районним судом м. Одеси 22.11.2012) про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАПК» суми заборгованості за кредитним договором 1 415 596,72 грн. та судових витрат 865,00 грн., всього грошової суми у розмірі 1 416 461, 72 грн., у тому числі шляхом звернення стягнення на майно, пщо передано в іпотеку - земельну ділянку площею 0,0356 га, (кадастровий номер :13:012:0028), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 па підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 297052, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 21.03.2006 року на підставі рішення Одеської міської ради від 29.09.2005 року № 4741-IV.

ПАТ «ВТБ БАНК», відповідно до рішення позачергових Загальних зборів акціонерів Банку від 24.04.2018 (протокол № 74), перейменовано в акціонерне товариство І «ВТБ БАНК» (стор. 2 Статуту).

Відповідно до вимог ч. 1, підп. 1) ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Всупереч вказаним вимогам, 28.04.2020 старшим державним виконавцем відділу ДІІС Бирледяну Оленою Георгіївною була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Постанова мотивована тим, що в ході проведення виконавчих дій боржника та належного йому майна, на яке може бути звернуте стягнення, не виявлено. Згідно відповідей, які надійшли до відділу ДВС з реєструючих органів та установ, а саме: ДПС, ПФУ за боржником, на обліку як пенсіонер чи підприємець не перебуває, рахунків відкритих у банках та фінансових установах немає, останнє місце роботи не відоме.

27.05.2016 постановою державного виконавця накладено арешт та оголошено у розшук транспортний засіб боржника Ніссан Мурано реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Транспортний засіб не виявлено, а тому, відповідно до н. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ має бути повернутий стягувачу без подальшого виконання.

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-2228/2010 стягненню підлягають грошові у розмірі 1 416 461, 72 грн., у тому числі шляхом звернення стягнення на майно, що передано в іпотеку - земельну ділянку площею 0,0356 га., (кадастровий номер :13:012:0028), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 297052, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 21.03.2006 року на підставі рішення Одеської міської ради від 29.09.2005 року № 4741-ІУ.

Отже, за відсутності грошових коштів на банківському рахунку боржника та не виявлення в процесі розшуку рухомого майна, зокрема транспортного засобу, стягнення має бути звернене на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку площею 0,0356 га., (кадастровий номер :13:012:0028), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 297052, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 21.03.2006 року на підставі рішення Одеської міської ради від 29.09.2005 року № 4741 -IV.

В ході виконавчого провадження державний виконавець не повідомляв АТ «ВТБ БАНК» щодо перешкод у зверненні стягнення на нерухоме майно.

В свою чергу АТ «ВТБ БАНК» висловлює готовність всіляко сприяти проведенню виконавчих дій, ніяким чином не перешкоджає проведенню виконавчих дій, так як виключно в його інтересах стягнути з боржника суму боргу.

Стягувач не отримував від відділу ДВС жодних вимог, повідомлень про необхідність авансування витрат виконавчого провадження, тощо, не попереджався відділом ДВС про повернення виконавчого документа Стягувачеві.

Заявник ввжає, що державним виконавцем не в повному обсязі були проведені виконавчі дії по виконанню виконавчого листа по стягненню заборгованості з ОСОБА_2 па користь ПАТ «ВТБ БАНК» па підставі наступного, зокрема в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відомості щодо здійснення запитів до органів реєстрації рухомого та нерухомого майна, зокрема бюро технічної інвентаризації, стосовно нерухомого майна та органів земельного кадастру, стосовно земельних ділянок відомості щодо яких не внесене до Єдиного державного реєстру речових прав не нерухоме майно; до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, стосовно наявності акцій та цінних паперів. Державної інспекції сільського господарства України, стосовно наявності сільськогосподарської техніки. Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області. Державної служби України з транспортної безпеки, стосовно наявності суден, зареєстрованих за боржником; до регіонального сервісного центру в Одеській області, щодо отримання інформацію про зареєстровані за боржником ТЗ.

При наявності даних про належність боржнику об`єкту нерухомості, державний виконавець не здійснив вихід за місцем його розташування з метою встановлення факту належності боржнику іншого рухомого майна, в тому числі цінних паперів, ювелірних та інших побутових виробів із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лому і окремих частин таких виробів.

Державним виконавцем не розглянуто питання щодо подання про заборону виїзду боржника за межі країни.

Зазначені дії державного виконавця стали підставою для звернення до суду з відповідною скаргою.

До судового засідання представник заявника АТ «ВТБ Банк» надав заяву, в якій вимог скарги підтримав в повному обсязі та просить скаргу розглядати за відсутності представник заявника.

Представник Другого Київського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції ( м.Одеси) Бирледяну О.Г. в судовому засіданні, підтримую наданий суду відзив на скаргу, заперечувала проти вимог скарги, зазначив, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та на підставі чинного законодавства, у зв`язку з чим просить у скарзі відмовити.

Дослідивши скаргу та додані до неї письмові докази, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали виконавчого провадження, копії якого містяться в матеріалах справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження"виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За частиною першою ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Так в судовому засіданні встановлено наступне.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.09.2010 року у справі за №2-2288/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Одеська обласна дирекція ПАТ «ВТБ Банк» суму заборговані ост по кредитному договору в розмір 1105496,72 грн., заборгованість процентів за користування кредитом 233994,34 грн., пеня за несплату процентів 32284,48 грн., пеня за заборгованість по кредиту 19815,77 грн., індекс інфляції на несплачені проценти 18224,02 грн., індекс інфляції на заборгованість по кредиту 5781,39 грн., а всього 1415596,72 грн., що еквівалентно 178736,96 дол. США та судові витрати по 865 грн. з кожного у тому числі шляхом звернення стягнення на майно, що передано в іпотеку за нотаріально посвідченим іпотечним договором-земельну діяльну площею0,0356 га( кадастровий номер:13:012:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акту направо власності на земельну ділянку серії ЯБ №297052, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 21.03.2006 на підставі рішення Одесьокїміської ради від 29.09.2005 44741-IV.

Рішення суду набрало законної сили 07.11.2012. На підставі рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-2288/10 було видано 22.11.2012 виконавчі листи, які було звернуто о виконання.

12.03.2016 року державним виконавцем відкрите провадження АСВП № 50595544 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2288/10 від 22.11.2012 виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ « ВТБ Банк», грошової суми у розмірі 1416461,72 грн.

Державним виконавцем направлено запити до Пенсійного фонду України та Фіскальної служби України, МВС з метою перевірки майнового стану боржника, доходів та відкритих рахунків. Згідно відповідей які надійшли до відділу ДВС з реєструючи органів та установ, а саме: ДПІ, ПФУ, ДФС, МВС за боржником, на обліку як пенсіонер чи підприємець не перебуває, рахунків відкритих у банках та фінансових установах немає, останнє місце роботи не відоме, транспортні засоби не зареєстровані.

Керуючись статтями 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Відділу було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме; все рухоме та нерухоме майно боржника та внесені відомості про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

27.05.2016 за отриманою інформацією за боржником зареєстрований транспортний засіб Ніссан Мурано д.н. НОМЕР_1 та оголошено у розшук рухоме майно боржника.

10.02.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника та підписано ЕЦП.

Керуючись ст. 37 п. 7 Закону України "Про виконавче провадження" 28.04.2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, яка мотивована тим, що в ході проведення виконавчих дій щодо боржника та належного йому майна, на яке можливо звернути стягнення, не знайдено.

Суд наголошує на те, що згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у томі числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нездійснення державним виконавцем виконавчих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» призводить до порушення законних прав та інтересів Стягувача.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що державний виконавець в повному обсязі не встановив майновий стан боржника, зокрема: не звертався до банківських та інших фінансових установ для отримання інформації про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, не звертався до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду; безпідставно склав акт про відсутність рухомого майна на яке можливо звернути стягнення, а також передчасно ухвалив постанову про повернення виконавчих документів, що в свою чергу є безумовним порушенням прав АТ «ВТБ Банк» на своєчасне та повне виконання рішення суду у примусовому порядку.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Також законом закріплено, що державний виконавець зобов`язаний неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії,

Отже, завданням Державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Згідно до п.19 ч.3ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ч.4ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії.

Відповідно до ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення: 1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. 2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. 3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Всупереч вказаним нормам ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем було проігноровано усі повноваження, якими він повинен був скористатися для виконання виконавчих проваджень з отриманням певного результату.

Таким чином,рішення про повернення виконавчого листа було винесено без здійснення виконавчих дій у повному обсязі, передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження», що є перешкодою для подальшого виконання рішення суду та підлягає скасуванню.

Суд вважає, що дії вчинені державним виконавцем в межах виконавчого провадження не є підставою для винесення постанови про повернення стягувачу виконавчих документів, у зв`язку з чим суд знаходить усі підстави для задоволення скарги АТ «ВТБ Банк».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447-451,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк» ( ) на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Бирледяну Олени Георгіївни задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Бирледяну Олени Георгіївни, вчинені у виконавчому провадженні №50595544 в частині винесення постанови від 28.04.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.04.2020, винесену у виконавчому провадженні №50595544 старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Бирледяну Оленою Георгіївною.

Зобов`язати Другий Київський відділ державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) поновити виконавче провадження № 50595544.

Повна ухвала буде винесена протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Ухвала набирає законної сили з моменту негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Згідно ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема ст. 354 (строки апеляційного оскарження ухвал суду) продовжуються на строк дії такого карантину.

Повна ухвала виготовлена судом 17.06.2020.

Суддя Луняченко В. О.