Провадження 2-н/557/123/2020
Справа 557/1511/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

23 листопада 2020 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з газопостачання.

Заяву мотивує тим, що постачання природного газу споживачу ОСОБА_1 здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496. Станом на 18.11.2020 у боржника наявна заборгованість за поставлений природний газ в сумі 3063,32 грн.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, доходжу висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити зважаючи на таке.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу визначені приписами статті 163 ЦПК України.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Проте, доданий до заяви примірник типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, в якому не зазначений споживач, як сторона договору, та відсутній підпис останнього, не може вважатись копією договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, в розумінні пункту 3 частини третьої статті 163 ЦПК України.

Вважаю, що відсутність такого договору зумовлює неможливість видачі судового наказу, оскільки у зобов`язальних правовідносинах саме наявність договору вказує на безспірність заборгованості.

Окрім того, суддею зазначається, що підставою для відмови у видачі судового наказу за даною заявою також є недоведеність заявником факту приєднання споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Доводи заявника про те, що договір про постачання природного газу побутовим споживачам є договором приєднання побутового споживача до умов договору постачання, який не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, на переконання судді, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Згідно ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно п. 1.3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», (в редакції, що діяла до 01.07.2020), Типовий договір постачання природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

Пунктом 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (в редакції до 01.07.2020) встановлено, що для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ.

Серед оглянутих матеріалів, які додані до заяви про видачу судового наказу, не встановлено наявність підписаної боржником заяви-приєднання, як і не надано доказів надіслання такої заяви останній; не підтверджено документально факт офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог Постанови від 30.09.2015 №2496, а саме: на власному сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності.

З огляду на зазначене, покликання заявника на те, що наявність згоди споживача про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання природного газу боржником та частковою оплатою поставленого природного газу, не заслуговують на увагу.

Крім того, з довідки про фінансовий стан абонента вбачається відсутність споживання природного газу боржником з червня 2018 року.

Зважає суддя і на те, що заявником не надано доказів того, що власником будинку за АДРЕСА_1 , який за змістом заяви є об`єктом постачання газу, є саме боржник по справі, адресою проживання якої зазначено с. Мнишин Гощанського району Рівненської області.

З урахуванням викладеного та у відповідності до положень пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України, доходжу висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в цій справі.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та судовий розгляд такої вимоги, заявнику слід роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої ст.атті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом (розділ ІІ Наказне провадження), після усунення її недоліків.

Також, відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України заявнику слід роз`яснити, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165-167 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ Наказне провадження, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду або через Гощанський районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Оленич