Справа № 236/3931/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шаньшиної М.В.,

за участю секретаря Грицай Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман за відсутністю сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2020 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільної сумісної власності.

Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну дідянку площею 0,1 га, кадастровий номер № :01:005:0399, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну дідянку площею 0,0075 га, кадастровий номер № :01:005:0400, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

що зареєстровані на ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не викликалися згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши вимоги поданої заяви про забезпечення позову вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності з ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно вимог ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч.3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільної сумісної власності.

Заявник стверджує, що на даний час існує необхідність у забезпеченні позову у вказаний нею спосіб, оскільки документи на спірне майно знаходяться у відповідача, який може його відчужити без її відома з метою уникнення його поділу та у разі його не застосування буде порушено охоронювані законом права позивача.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності № 216329259 від 15.07.2020 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна дідянка площею 0,1 га, кадастровий номер № :01:005:0399, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна дідянка площею 0,0075 га, кадастровий номер № :01:005:0400, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Краснолиманською ДНК 21.06.2016 року за номером № 1786 .

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Тобто, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Слід зазначити, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість його відчужити.

Оскільки між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільної сумісної власності, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 149 153, 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільної сумісної власності, задовольнити.

До набрання законної сили рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ спільної сумісної власності, накласти арешт на:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,1 кв.м., в тому числі житловою 31,5 кв.м.;

земельну дідянку площею 0,1 га, кадастровий номер № :01:005:0399, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну дідянку площею 0,0075 га, кадастровий номер № :01:005:0400, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

що зареєстровані на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя-