Провадження №2/748/26/20
Єдиний унікальний № 302/886/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Хоменко Л.В.,

секретарів: Грибановської В.В., Висоцького П.Г.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Берегівський районний відділ державної виконавчої служби Південно- західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Івано- Франківськ)про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, що стягуються з нього за виконавчим листом № 2-800/2011, виданим 15 вересня 2011 року року Чернігівським районним судом Чернігівської області на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2011 року частково в сумі 80 000 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що у травні 2019 року при перетині державного кордону працівниками митниці його повідомлено про те, що у базі даних Державної прикордонної служи України з 04 березня 2019 року його тимчасово обмежено у праві виїзду з України, відповідно до ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області за постановою № 5 з підстав визначених ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України. Про причини накладення обмеження у праві виїзду за кордон йому нічого не було відомо. Пізніше від дізнався, що обмеження накладалося державним виконавцем Берегівського районного відділу ДВС Закарпатської області, де йому роз`яснили, що за рішенням Чернігівського районного суду з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 , 2001 року народження та ОСОБА_6 2006 року народження у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Виконавчий лист за цим рішенням суду було видано 01 вересня 2001 року і направлено до Берегівської районної ДВС у Закарпатську область. Зазначає, що він не був обізнаний належним чином про розгляд даної справи та про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього. Вказує, що колишня дружина невірно вказала адресу його проживання с. Верхні Ремети Берегівського району Закарпатської області, у зв`язку з чим виконавчий лист було направлено на виконання до Берегівської районної виконавчої служби, а не за місцем його проживання чи перебування. Протягом останніх років він не отримував жодного повідомлення про наявність судового рішення чи відкриття виконавчого провадження та про наявності заборгованості по аліментах. У виконавчій службі йому було видано довідку про наявність заборгованості за виконавчим провадженням станом на 01 жовтня 2019 року у розмірі 88 745 грн. 30 коп. Оплатити зазначену суму заборгованості він на даний час не має можливості. Багато років проживає разом з іншою жінкою ОСОБА_7 та її неповнолітнім сином. Стверджує, що у нього тяжке матеріальне становище та єдиним джерелом його проживання є заробітки за межами України, а неможливість виїзду на заробітки позбавляє його засобів до існування та можливості матеріально утримувати, як родину, з якою він на даний час проживає, так і оплатити заборгованість по аліментам.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11 листопада 2019 року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, у якій вона просить відмовити в повному обсязі ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, зазначає, що зверталась до Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області та Берегівського відділення поліції ГНПУ у Закарпатській області щодо розшуку боржника та притягнення його до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, але місце проживання ОСОБА_1 не було встановлено. Важає, що позивач не підтвердив існування істотних обставин, які унеможливили сплату аліментів у період з 21 липня 2011 року по жовтень 2019 року, не довів своїх посилань на тяжкий майновий стан та існування обставин для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах. Крім того, позивач вважає, що при задоволенні позову будуть суттєво порушені права її дітей.

Представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача адвокат Костіна Н.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити повністю у його задоволенні. Вважала, що позивачем не доведено належними доказами існування обставин для звільнення його від заборгованості по сплаті аліментів.

Представник третьої особи Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 14 квітня 2009 року, актовий запис № 24.(а.с.13).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.54).

Як вбачається із матеріалів справи на виконанні в Берегівському районному відділі державної виконавчої служби Південного-західного межрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ перебуває виконавче провадження АСВ.П № 49468554 з примусового виконання виконавчого листа № 2-800/2011 виданого 15 вересня 2011 року Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , на утримання синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2011 року і до повноліття дітьми (а.с.86).

Згідно довідок № 4744/06-46 від 08 липня 2015 року, № 13.1-39/2526 від 14 червня 2017 року, ОСОБА_4 не отримувала від ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей (а.с.60-61).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах боржник ОСОБА_1 за період з 21 липня 2011 року по 01 січня 2020 року має заборгованість по аліментах в сумі 93304,30 грн. (а.с.87). З розрахунку також вбачається, що ОСОБА_1 не сплачував аліментів на утримання своїх дітей жодного разу.

В період з 08 липня 2015 року по 19 червня 2018 ОСОБА_4 двічі письмово зверталася до органів державної виконавчої служби з приводу виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на неповнолітніх дітей. У цих зверненнях вона просила повідомити, які конкретно дії вчинено державним виконавцем на виконання вказаного листа, та вжити належних заходів до стягнення аліментів. Крім того, ОСОБА_4 письмово зверталася 28 січня 2011 до Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області та 06 листопада 2015 року до Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області із заявами про прийняття мір до ОСОБА_1 , який ухиляється від сплати аліментів. (арк. 56,58).

Постановою начальника СДІМ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 відмовлено, не встановлено його місце проживання.

Рішенням про відмову в перетині дежавного кордону України громадянину України інспектором прикордонної служби Львівського прикордонного загону ОСОБА_8 відмовлено у перетині державного кордону на виїзд з України громадянину України ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, про зазначену особу внесених 04 березня 2019 року відповідно до ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області, постанова № 5, тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з наявністю однієї з підстав, зазначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право пред`явити позов з вимогою зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Отже, платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення та можуть бути безумовною підставою для звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів.

На підтвердження обставин для звільнення заборгованості по сплаті аліментів позивачем надано Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання без дати, підписаний головою виконкому Міжгірської селишної ради ОСОБА_9 , складений зі слів ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 проживає у смт. Міжгір`я із співмешканкою ОСОБА_7 та її неповнолітнім сином ОСОБА_10 , 2012 року народження. Матеріально-побутові умови для проживання тяжкі, оскільки ОСОБА_1 ніде не працює доходів не має (а.с.10), а також довідку Міжгірської селищної ради Міжгірського району Закарпатської області від 16 травня 2019 року про те, що ОСОБА_1 проживає в смт. Міжгір`я Закарпатської області та дійсно з 01 листопада 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 ніде не працює. Підстава: відсутня трудова книжка. Довідка підписана Діловодом селищної ради Ледчак Л.В.( а.с. 7)

Такі докази позивача суд оцінює критично, оскільки акт обстеження житлово- побутових умов проживання складений без виходу за місцем проживання пзоивача та зі злів позивача, не містить підписів депутатів селищної ради, які мали б обстежити умови його проживання, довідка селищної ради про відсутність доходів у ОСОБА_1 підписана неповноважною особою - діловодом селищної ради та у ній зазначена інформація, надання якої не належить до компетенції селищної ради. Інших доказів на підтвердження обставин, які підлягають доведенню у даній справі, суду позивачем не надано. Твердження позивача та представника позивача, що ОСОБА_1 не знав про стягнення з нього аліментів за рішенням суду та про існування заборгованості по аліментах не заслуговують на увагу, статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення повноліття.

Таким чином, підстав, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України для часткового звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментах судом не вбачається, позивачем не спростовано розмір нарахованої заборгованості по аліментам і не доведено наявності обставин, які б могли бути підставою для звільнення його від сплати існуючої заборгованості по аліментах, позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження поважності своєї незайнятості впродовж спірного періоду, зміни сімейного, матеріального стану та поважності несплати аліментів позивачем не надано, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, у відповідності до ст.141 ЦПК України, позивачу не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 1-18, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 181, 197 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Берегівський районний відділ державної виконавчої служби Південно- західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Івано- Франківськ) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2020 року.

Суддя Хоменко Л.В.