ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2209/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

при секретарі - Лаптєвої Ю.М.

прокурора - Петрусенко Н.І.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про залишення позову першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння, без розгляду,-

встановив:

У провадження Дарницького районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою від 30.07.2019 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Під час підготовчого провадження 27.02.2020 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав клопотання про залишення позову без розгляду, мотивуючи тим, що першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури №7 заявлено позов про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння в інтересах Київської міської ради, оскільки відповідно до наданих прокурором листів до Київської міської ради, прокурор не запропонував Київській міській раді самостійно звернутись до суду із вказаним позовом, не зажадав від неї пояснень щодо причин незвернення до суду, а навпаки, висловив власну ініціативу у здійсненні цих дій, фактично виступивши як альтернативний суб`єкт звернення до суду. Таким чином, з матеріалів справи не вбачається обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Київською міською радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів територіальної громади. На підставі викладеного, представник просив суд про постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, оскільки позовну заяву подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

У підготовочому судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав оголошене клопотання свого представника та просив суд його задовольнити.

У підготовочому судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання.

Інші відповідачі в суд не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Таким законом є Закон України «Про прокуратуру». За змістом ч.1 ст.1 вказаного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Із положень ч.3 ст.56 ЦПК України слідує, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 4 вказаної статті процесуального закону встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (ч.5 ст.56 ЦПК України).

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (справа «Менчинська проти Росії», заява №42454/02, рішення від 15.01.2009 року, п.35).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Прокурор здійснює представництво законних інтересів держави в суді лише у двох випадках, вказаних ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», що перелічені вище.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен належним чином обґрунтувати, а суд перевірити підстави для звернення прокурора до суду. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор допускається до участі у справі та набуває відповідного статусу учасника процесу. У випадку відсутності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави суд повертає йому подану заяву.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц не виключила, що у разі нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави відповідний суб`єкт владних повноважень може виступати відповідачем у справі, а прокурор, у такому випадку, набуває процесуального статусу позивача.

В даному випадку прокурор обґрунтував своє звернення до суду тим, що вказане звернення спрямоване на задоволення потреби у відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання - повернення значній кількості громадян, які становлять територіальну громаду м.Києва, комунального майна, яке було незаконно відчужено.

Відтак, суд вважає, що враховуючи характер і суспільну значущість спірних правовідносин, прокурор належним чином обґрунтував підстави для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави.

Посилання у поданому клопотанні на незаконність здійснення прокурором представництва інтересів держави не відповідає закону та фактичним обставинам справи.

Слід зазначити, що стаття 257 ЦПК України не містить такої підстави для постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, як відсутність передумов для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Відтак, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залишення без розгляду позову першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №7, поданого в інтересах держави в особі Київської міської ради, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 56, 257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про залишення позову першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння,без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: