ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6456/20
Провадження № 2/210/2397/20
У Х В А Л А

іменем України

"30" листопада 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Чайкіна О.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6), Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу (50007, м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 3А), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої діями та бездіяльністю державних органів -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої діями та бездіяльністю державних органів.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна, або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просить суд стягнути з Державного бюджету України на його корись:

-матеріальну шкоду (упущену вигоду) в сумі кількість засідань, помноженій на 233,60 гривень (розрахунок відсутній).

-моральну шкоду в розмірі 14 400 000 гривень, завдану протиправними діями відповідача - ОСОБА_2

-- витрати держови регресом - стягнути з ОСОБА_2 .

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє її відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а також чи не мають місце випадки, коли позовну заяву необхідно повернути, відмовити у відкритті провадження.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175-177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Підсудність цивільно-правових спорів, пов"язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду визначена частиною 4 статті 28 ЦПК України. Такі позиви можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивачем не дотримано вимог пункту 8 частини 3 статті 175 ЦПК України, оскільки не надано жодного документу, який посвідчує його особу та підтверджує зареєстроване місце проживання позивача на території Металургійного району міста Кривого Рогу, що унеможливлює не лише визначити підсудність справи Дзержинському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області., а встановити особу, яка звернулась до суду за захистом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 звертається з вимогами про стягнення моральної та матеріальної шкоди, яка, за його твердженнями, завдана йому діями, рішеннями, бездіяльністю суддею Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідач 1 у справі - Державна казначейська служба України є юридичною особою, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідач 2 - Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області також є юридичною особою.

Відповідач 3 - ОСОБА_2 - суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (позов пред"явлено у зв"язку з виконанням повноважень судді).

Відповідно до частини 1 статті 26 ЦПК України підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якої віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Згідно з частиною 6 статті 31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Позивач обрав правила альтернативної підсудності , визначені у частині 4 статті 28 ЦПК України, однак в порушення вимог частини 3 статті 175 ЦПК України не надав жодних доказів в підтвердження наявності місця реєстрації в Металургійному районі міста Кривого Рогу.

Суд звертає увагу, що законом передбачено порядок подання позовів, пов"язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, зокрема в частині визначення підсудності.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що жоден із відповідачів не має місця знаходження на території, що віднесена до юрисдикції Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, позивачеві слід надати докази місця реєстрації у Металургійному районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Крім того, позовна заява містить ряд інших недоліків, зокрема:

Згідно з пунктами 3-4 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач не наводить обгрунтування заявленої до стягнення матеріальної шкоди.

На стадії подання позовної заяви у порядку цивільного судочинства позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо викладу певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди, позивачем не викладено обставини справи із зазначенням посилань на відповідні докази в частині спричинення йому моральної шкоди, як це передбачено п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, згідно якого позивач оцінив свої моральні страждання.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій. Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Між тим, позивачем не вказано кількість відвідуваних судових засідань, відповідно в яких у позивача була упущена вигода, з метою встановлення загальної суми завданих збитків.

Враховуючи наведене, позивачем не дотримано вимог пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Крім того, позивач не зазначає, порушення яких саме норм цивільного законодавства послугували зверненню до суду з вимоги про відшкодування шкоди.

Відповідно до пунктів 6-10 частини 3 статті 175 ЦПК України позивачу слід також зазначити:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст.175, 177 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяв и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави не сплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд пропонує позивачу усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів та дотримання правил підсудності та юрисдикційності спору.

Керуючись ст. ст.175-178,185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6), Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу (50007, м. Кривий Ріг, вул. Демиденка, 3А), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої діями та бездіяльністю державних органів, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в двадцятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями175,177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити заявнику до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Чайкіна