СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-ві/759/29/20
ун. № 759/141/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Журибеди О.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищевказана цивільна справа.

30.11.2020 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про відвід судді Журибеди О.М. в якій він посилався на те, що як вбачається із витягу з офіційного сайту «Судова влада України» 06.11.2017р. представником позивача було подано позов до тих самих відповідачів, з тим самим предметом та з тих самих підстав. В результаті автоматизованого розподілу цивільна справа № 759/16707/17 була розподілена на суддю Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.12.2017р. вищевказана суддя позов залишила без руху, зазначивши, що позов не містить достатніх актуальних даних про місце проживання відповідачів (фізичних осіб), оскільки зазначені адреси їх місця знаходження - нежитлові приміщення, що не може свідчити про їх проживання у вказаних приміщеннях. В подальшому, як вбачається із змісту ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2017р, 19.12.2017р. представник позивача звернувся із заявою про відкликання позовної заяви, у зв`язку з чим подана позовна заява була повернута позивачу. Незважаючи на те, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2017р., якою повернуто позовну заяву позивачу, навіть не набрала законної сили, 04.01.2018р. представником позивача знову подано до Святошинського районного суду м. Києва таку ж саму позовну заяву, між тими ж сторонами, з тим самим предметом та з однакових підстав. Позовна заява у даній цивільній справі містить ті самі недоліки, на які вказувала суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., однак суддею Святошинського районного суду м. Києва Журибідою О.М. було відкрито провадження у справі ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2018р., що само по собі викликає обгрунтований сумнів у об`єктивності та неупередженості судді. Метою відкликання адвокатом Рогожук С.Л. аналогічної позовної заяви від судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., а також подання такої самої позовної заяви через 14 днів, була маніпуляція з автоматизованим розподілом справ між суддями, з метою потрапляння даної справи до «потрібного судді», що мало відповідні позитивні наслідки для адвоката Рогожука С.Л., зокрема суддя Журибіда О.М. «не побачив» і відкрив провадження у даній справі, незважаючи на те, що місцем проживання відповідачів зазначені нежитлові приміщення, що прямо виключає належне повідомлення відповідачів про час та місце розгляду цивільної справи. В даному конкретному випадку, мова йде про порушення суддею Святошинського районного суду м. Києва Журибідою О.М. права відповідача на справедливий суд, який базується, перш за все на призначенні судді за принципом випадковості автоматизованого розподілу справ.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід судді Журибеди О.М. приходить до наступного висновку.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2020р. заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч.1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

У відповідності до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може підставою для відводу.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається із заяви про відвід, ОСОБА_1 фактично не згодний із ухвалою про відкриття провадження, тобто процесуальним рішенням, що не може бути підставою для відводу судді.

Відповідач також зазначає, що незважаючи на те, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2017р., якою повернуто позовну заяву позивачу, не набрала законної сили, 04.01.2018р. представником позивача знову подано до Святошинського районного суду м. Києва таку ж саму позовну заяву, між тими ж сторонами, з тим самим предметом та з однакових підстав, що є підставою для відводу судді Журибеди О.А.

Однак, слід зазначити, що відповідно до ч.1,2 ст 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом ОСОБА_2 визначено автоматично судді Журибеді О.М.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Враховуючи, вищевикладене, наведені у заяві про відвід судді, не можуть бути віднесені до обставин, які об`єктивно викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Журибеди О.А. у розгляді цієї справи, а також автоматизований розподіл справи здійсненний у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260,261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Журибеди О.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договорів недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Петренко