Справа № 444/2496/19 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/2406/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

з участю: представника Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» - Хомич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Позовні вимоги мотивував тим, що згідно ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 06 лютого 2015 року його було відсторонено від посади завідувача складу сировини Рава Руського МПД ДП «Укрспирт» строком на два місяці.

Однак після закінчення двохмісячного строку відсторонення від роботи з вересня 2015 року відповідач не допускав його до роботи та припинив виплачувати заробітну плату.

Крім того, 30 серпня 2018 року його було звільнено з посади завідувача складу сировини за прогул без поважних причин.

Відповідач не виплачував йому заробітну плату у період з 01 жовтня 2015 року по 30 серпня 2018 року.

Останніми повними відпрацьованими місяцями для нього є серпень та вересень 2015 року.

Заробітна плата за ці два місяці становить 4189,94 гривень, кількість робочих днів за цей час становить 42 дні, а відтак середньоденна зарплата становить 99,76 гривень.

З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від січня 20120 року просив стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01 жовтня 2015 року по 30 серпня 2018 року (за 729 днів) в сумі 122 549,03 гривень (а.с.1-2; 93-94).

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що згідно постанови Львівського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року, задоволено частково його апеляційну скаргу, визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Укрспирт» від 30 серпня 2018 року №11/11-к про звільнення його з роботи, поновлено його на роботі з 31 серпня 2018 року, стягнуто з відповідача на його користь 21484,98 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З 01 травня 2015 року ДП «Укрспирт» припинило виплачувати йому заробітну плату, а після закінчення двохмісячного строку відсторонення від роботи - з 07 вересня 2015 року не допустило його до виконання посадових обов`язків.

Просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» - Хомич В.В. щодо заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 працював завідувачем складу сировини МПД ДП «Укрспирт».

Із ухвали слідчого судді Сихівського районного суду міста Львова від 06 лютого 2015 року вбачається, що клопотання слідчого задоволено, відсторонено підозрюваного ОСОБА_1 від посади завідувача зернового складу Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» строком на два місяці (аркуш справи № 9).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Наказом № 545 від 26 грудня 2014 року в. о. генерального директора-заступника генерального директора з юридичних питань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» В. А. Панкова на виконання ухвали Сихівського районного суду міста Львова від 14 листопада 2014 року відсторонено від посади завідуючого складу сировини Рава-Руського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт» ОСОБА_1 з 14 листопада 2014 року строком на два місяці без збереження заробітної плати (аркуш справи № 3).

Із наказу т.в.о. директора-радника директора Рава-Руського місця провадження діяльності та зберігання спирту Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.08.2018 року № 11/11-к, вбачається, що наказано звільнити ОСОБА_1 , завідувача складу сировини Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» 30 серпня 2018 року за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України) (аркуш справи № 4).

Даний наказ був оскаржений ОСОБА_1 , а саме він звертався в суд із позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22.03.2019 року у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконними та скасування наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 30 серпня 2018р. №11/11-к "Про звільнення ОСОБА_1 "-відмовлено.

У задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача складу сировини Рава-Руського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» з 03.08.2015 року- відмовлено.

У задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення із Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» середнього заробітку в користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу-відмовлено.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 30 серпня 2018 року №11/11-к про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача складу сировини Рава-Руського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» з 31 серпня 2018 року.

Стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» 21484 гривень 98 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без урахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

На виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року наказом заступника директора Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Л. П. Шиби № 191-к від 14 листопада 2019 року скасовано наказ ДП «Укрспирт» від 30 серпня 2018 року № 11/11-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача складу сировини Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» з 31 серпня 2018 року. Наказано провідному інженеру з кадрів Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» внести відповідний запис до трудової книжки та довести даний наказ до відома ОСОБА_1 під підпис.

Старшому бухгалтеру Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» згідно чинного законодавства наказано виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21484 гривні 98 копійок (аркуш справи № 86).

Як пояснила в суді апеляційної інстанції представник Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» - Хомич В.В., одразу після поновлення на роботі, ОСОБА_1 подав заяву про звільнення з роботи.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що з 06 травня 2015 року ДП «Укрспирт» припинило виплачувати йому заробітну плату, а після закінчення двохмісячного строку відсторонення від роботи з 07 вересня 2015 року ДП «Укрспирт» не допустило його до виконання посадових обов`язків та незаконно припинило йому нараховувати заробітну плату.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Таке поняття заробітної плати, передбачене і у частині першій статті 94 Кодексу законів про працю України і частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці», як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини І Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)», за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Наказом заступника директора Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Щиби Л. П. № 614 від 27 листопада 2017 року додатково до ведення табелів обліку робочого часу в тому числі і на МПД ДП «Укрспирт» наказано провести експеримет з впровадженням електронного сервісу «Облік робочого часу», який функціонує на базі банківських карт ПАТ КБ «Приват Банк». Наказано затвердити Інструкцію з табелювання за допомогою сервісу «Облік робочого часу» (аркуш справи № 21).

ОСОБА_1 мав банківську платіжну картку для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується відомостю на видачу банківської платіжної картки для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк»», з якої вбачається, шо старший бухгалтер О. С. Клімчук здав банківську платіжну картку, а ОСОБА_1 таку прийняв (аркуш справи № 29).

Із журналу реєстрації вихідної кореспонденції, а саме табелю обліку робочого часу вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі з 01 жовтня 2015 року по 30 серпня 2018 року.

Позивач стверджував, що ДП «Укрспирт» після закінчення двохмісячного строку відсторонення від роботи не допустило його до виконання своїх посадових обов`язків.

В той же час, судом першої інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні показав, що працює контролером КПП Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

Керівництвом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» йому не надавалися накази не пропускати ОСОБА_1 на територію Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

Самого ОСОБА_1 він не бачив на території заводу і останній під час перебування його як контролера на зміну на територію заводу не приходив.

Вказує, що є пропускний режим, відбувається електронне табелювання входу та виходу на територію заводу на прохідній.

Ствердив, що не бачив, чи ходив ОСОБА_1 в адмінкорпус заводу.

Те, що ОСОБА_1 не прибував на територію заводу він фіксував в журналі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в суді першої інстанції показав, що була вказівка не впускати сторонніх осіб.

Пропуск на територію заводу здійснювався за допомогою перепуски.

Однак ОСОБА_1 він ні разу не бачив, щоб він прибував на територію заводу.

Суд першої інстанції обґрунтовано не надав віри поясненням позивача про те, що керівництвом Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» було заборонено впускати його на територію підприємства, і що він не був допущений до місця праці за наказом керівника, оскільки такі пояснення спростовуються показаннями вищезазначених свідків під присягою з роз`ясненням кримінальної відповідальності за ст. 384, 385 КК України.

У спірний період час, ОСОБА_1 не звертався із письмовими заявами в правоохоронні та контролюючі органи як-от: МВС, прокуратура, інспекція з охорони праці, органи ДФС і.т.і. про недопуск його на роботу керівництвом ДП «Укрспирт».

Працівник ОСОБА_1 не з`являвся на роботу, що підтверджується електронним табелем та паперовим табелем обліку робочого часу, а також визнається самим позивачем в поясненнях, наданих суду.

ОСОБА_1 не надав жодних доказів того, що його було недопущено до роботи.

А тому враховуючи те, що він був відсутній на роботі з 01 жовтня 2015 року по 30 серпня 2018 року, беручи до уваги те, що відомостей про те, що у ОСОБА_1 був вимушений прогул з матеріалів справи не вбачається та позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що у нього були непереборні обставини, які викликали вимушений прогул роботи з 01 жовтня 2015 року по 30 серпня 2018 року суду не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для задоволення позовних вимог позивача немає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.