Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/262/19
Провадження № 6/528/24/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
судді Шевченко В.М.,
за участю секретаря судового засідання Кузуб В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 3 Гребінківського районного суду Полтавської області
подання державного виконавця Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кокозій І. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника у зведеному виконавчому провадженні № 60702068,
цивільна справа № 528/262/19,
державний виконавець не з`явилася,

УСТАНОВИВ:

державний виконавець Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кокозій І. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що на виконанні у Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться зведене виконавче провадження № 60702068 з виконання виконавчого листа №528/1089/18 виданого 25.06.2019 Гребінківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу у розмірі 13 878, 81 грн, з урахуванням курсу російського рубля згідно з курсом Національного Банку України станом на день звернення із позовом до суду, а саме, 19.11.2018 та понесені ним судові витрати у розмірі 704, 80 грн, а всього 14 583, 61 грн; виконавчий лист №528/262/19 виданого 04.10.2019 Гребінківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 12.12.2012 в сумі 12 381, 59 грн та сплачений ним судовий збір в сумі 1 018, 13 грн, а всього 13 399, 72 грн. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». До Гребінківського РВ ДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_2 , в якій зазначено про умисне ухилення та не вжиття заходів по сплаті боргу, хоча боржник має таку фінансову можливість та в якій стягував повідомляє, що має інформацію про намір боржника ОСОБА_1 виїхати за межі України на постійне місце проживання, просить державного виконавця звернутися до суду, який видав виконавчий документ для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. На підставі заяви стягувача ОСОБА_2 державний виконавець звернувся до суду з відповідним поданням.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Гребінківсьокго РВ ДВС Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Інна Кокозій у судове засідання не з`явилась, подала суду відповідну заяву.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин заявленого подання, на які державний виконавець послалася як на підставу своїх вимог, та підтверджено доказами, що були досліджені судом, прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться зведене виконавче провадження № 60702068 з виконання:
-виконавчого листа №528/1089/18 виданого 25.06.2019 Гребінківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу у розмірі 13 878, 81 грн, з урахуванням курсу російського рубля згідно з курсом Національного Банку України станом на день звернення із позовом до суду, а саме, 19.11.2018 та понесені ним судові витрати у розмірі 704, 80 грн, а всього 14 583, 61 грн;

-виконавчий лист №528/262/19 виданого 04.10.2019 Гребінківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 12.12.2012 в сумі 12 381, 59 грн та сплачений ним судовий збір в сумі 1 018, 13 грн, а всього 13 399, 72 грн.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З відповіді на запит № НОМЕР_2 від 26.11.2020 до Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону боржником державного кордону вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 04.07.2019 по 25.11.2020 державного кордону не перетинав.

Відповідно до положень ст.ст. 441, 446 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконані судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення на строк до повного його виконання. Судовий розгляд здійснюється за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Під час розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно розділам VII, VIII, IX Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

В академічному тлумачному словнику української мови слово "ухилення" тлумачиться так:
1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Верховний Суд України у постанові від 19 травня 2015 року №667/4594/14-а дійшов висновку, що відсутність відповідного фінансового забезпечення може вважатися поважною причиною невиконання судового рішення.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону, зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання виконавцю декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У порядку ст. 76 Закону передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця громадянами чи посадовими особами, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи та майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця роботи (знаходження), якщо ці дії не мають ознак злочину, а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця на винних осіб за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби накладається штраф від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у порядку, передбаченому законом.

У разі наявності ознак злочину у діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги законодавства про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і надсилає до відповідних правоохоронних органів подання про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хлюстов проти Росії» від 11 липня 2013 року (скарга № 28975/05), яке набуло статусу остаточного 11 жовтня 2013 року, Судом зазначено, що обмеження щодо заборони у праві виїзду за межі країни повинні бути обгрунтовані та пропорційні відповідно із частинами 2,3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (свобода залишати свою країну та обмеження цього права лише на підставі закону та якщо це необхідно в демократичному суспільстві).

Враховуючи те, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання рішення суду, який повинен застосовуватись після здійснення державним (приватним) виконавцем всіх можливих заходів з виконання рішення суду, а в доданих до подання матеріалах відсутні відомості про отримання боржником ОСОБА_1 будь-яких документів зведеного виконавчого провадження № 60702068 чи відомості про ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження, які б підтверджували поінформованість ОСОБА_1 про здійснення виконавчого провадження;

Взагалі, долучені до подання матеріали зведеного виконавчого провадження № 60702068 містять інформацію лише про відкриття виконавчого провадження, а відомості про те, що боржник ОСОБА_1 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, зокрема, не надає у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно не з`являється за викликом державного виконавця чи ігнорує вимоги державного виконавця, отримавши такі виклики та вимоги, що б безумовно свідчило про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків, покладених на нього відповідними судовими рішеннями.

При цьому, у матеріалах подання взагалі відсутні докази стосовно надсилання відповідної кореспонденції боржнику, а доводом щодо можливості виїзду ОСОБА_1 за кордон є лише заява стягувача ОСОБА_2 не обґрунтована жодними належними та допустимими доказами. Із відповіді Державної прикордонної служби України /а.с. 8/ вбачається, що ОСОБА_1 взагалі не перетинав кордон з 04.07.2019 по 25.11.2020.

Саме самостійне невиконання боржником зобов`язань протягом строку, вказаного державним (приватним) виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Суб`єктом подання не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих заходів для виконання рішень суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", зокрема у матеріалах виконавчого провадження відсутня жодна інформація щодо ОСОБА_1 за адресою його місця проживання, вказаною у виконавчих документах, не надіслано запити у всі без виключення банківські установи України для перевірки наявності грошових коштів ОСОБА_1 на рахунках у банках, не вчинено дії стосовно виявлення майна боржника, тощо.

За таких обставин суд прийшов висновку, що державним виконавцем Гребінківсьокго РВ ДВС Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)Інною Кокозій не доведено факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання обов`язків, покладених на нього рішеннями Гребінківського районного суду Полтавської області від24.05.2019 у справі № 528/1089/18 та від 03.09.2019 у справі № 528/262/19 , а тому суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця, за відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон з метою ухилення від сплати боргу, та які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішеньсуду.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).

Отже, відповідно до вказаної норми, стягувач має право звернутись з позовом до суду про стягнення інфляційних витрат на суму боргу за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, на підставі здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості та/або фактичного погашення боргу.

При постановленні суддею ухвали про прийняття до провадження подання державного виконавця, що є предметом судового розгляду, у судове засідання витребувано матеріали зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також, яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними у ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, суд при ухваленні рішення застосовує наслідки неподання відповідачем вказаного доказу, визначені ч.10 ст. 84 ЦПК України, а саме здійснює розгляд справи за наявними у ній доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Гребінківського РВ ДВС Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Інни Кокозій про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тютюнника Р.В. є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» та керуючись ст.ст. 259-261, 264, 268, 352-354, 441, пп.15 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання державного виконавця Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кокозій І. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника у зведеному виконавчому провадженні № 60702068 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Гребінка, вул. Я. Мудрого, 4, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud1605.

Повний текст ухвали складено 26.11.2020.

Суддя В. Шевченко