Справа № 950/1822/20
Номер провадження 2/950/570/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді Чхайло О. В.,
при секретарі судового засідання - Сивоконь А.І.,
з участю: представника позивача - адвоката Васильця С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням;
Позивачка в особі свого представника звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, але з 01.07.2014 року там не проживає і житлом не користується. В добровільному порядку ОСОБА_2 не знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою, чим порушує права позивачки, як власника даного помешкання, при оформленні житлової субсидії. У зв`язку з цим вона просила визнати його таким, що втратив право користування належним їй житлом.
Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив.
Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, приймаючи до уваги згоду сторони позивачки на заочний розгляд, суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення.
Вислухавши представника позивачки, свідка ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_2 дійсно не проживає в помешканні позивачки понад один рік, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 .
За вказаною адресою зареєстрований відповідач, але не проживає там понад один рік.
Позивачка у своєму позові посилається на те, що реєстрація ОСОБА_2 в її помешканні створює для неї перешкоди у оформленні субсидії на сплату житлово-комунальних послуг, що і змусило її звернутися до суду за захистом порушених прав.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З досліджених доказів встановлено, що відповідач не проживає і не з`являється у належному позивачці помешканні понад один рік, а тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.