Справа №628/3179/20
Провадження № 2-о/628/199/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Волчек О.О.,

за участю секретаря Дюкової Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Куп`янську матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , представник заявника: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Куп`янський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою, згідно якої просить суд встановити факт смерті особи, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 в м. Кіровськ, Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, однак вона померла на території, що є тимчасово окупованою та свідоцтво про смерть було видано органом, який на підконтрольній території України не визнається. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Оскільки місцем проживання та настання смерті померлої є непідконтрольна територія м. Кіровськ, Луганської області, тому донька померлої не має підстав звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Внаслідок вищевикладених обставин, отримання свідоцтва про смерть в органі РАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та оформлення документів на отримання пенсії та допомоги на поховання є неможливим, отже існує єдиний шлях - це звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного, ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 26.11.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Куп`янський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву за вих. №2572/22.8-71/20 про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує, покладається на рішення суду та просив врахувати розбіжність що виявлені в прізвищі заявника та померлої особи " ОСОБА_4 " та " ОСОБА_5 ".

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , копією паспорту заявниці, копією паспорту померлої, копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 та копію свідоцтва про шлюб, що підтверджує дошлюбне прізвище заявниці (а.с. 8-12). Наявність різного зазначення дівочого прізвища заявниці " ОСОБА_4 " та прізвища її померлої матері " ОСОБА_5 " суд не бере до уваги, у зв`язку з тим, що на даний час, без наявності державної реєстрації смерті матері заявниці, ОСОБА_1 позбавлена можливості довести у судовому порядку факт родинних відносин. Тому, судом враховано ідентичні дати народження заявниці та померлої, а також їхнє місце народження, зазначені у правовстановлюючих документах.

Мати заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровськ Луганської області, про що був зроблений відповідний запис акту про смерть за №380, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого невизнаним на території України органом, який незаконно здійснює свої повноваження на тимчасово окупованій території України (а.с.5).

Згідно наданої копії лікарського свідоцтва про смерть за №283 від 16.10.2020 року та копії довідки про причину смерті №259 від 20.09.2020 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровськ Луганської області, причиною смерті стала хронічна нестача кровообігу, дегенерація міокарда. На час смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-7).

Відповідно до ксерокопії паспорту заявника громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Кіровським МВ УМВС України в Луганській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9-10).

Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.

Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року № 1351-VIII, що набрала чинності 22.05.2016 року, у Луганській області місто Кіровськ перейменовано на місто Голубівка.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Кіровськ (на даний час - м. Голубівка) Луганської області, де померла мати заявниці, відноситься до території, де діяльність держаних органів влади України, у тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану, припинена та фактично не здійснюються.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими», Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 року та Постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» визнані тимчасово окупованими окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст.4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2,3,4 ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За вимогами ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території, що дасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Відповідно ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 81, 259, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Куп`янський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Байдівка Старобільського району Луганської області, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Голубівка (до перейменування м. Кіровськ) Луганської області, на час смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , причина смерті хронічна нестача кровообігу, дегенерація міокарда.

Рішення в частині встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду невідкладно надіслати до Куп`янського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий О.О. Волчек