КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/241/20
Провадження № 2-з/488/5/20
УХВАЛА

Іменем України

27.01.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором поставки в розмірі 547 517,00 грн., а також судові витрати.

Разом із подачею позову, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 27237723.

На думку позивача невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Ознайомившись із вказаною заявою, приходжу до наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України містить види забезпечення позову, і зокрема визначає, що позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (ч.1 п.1 ст. 150).

Стаття 151 ЦПК України зазначає ряд вимог, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову, зокрема:

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

- інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, вважаю що заявник не навів обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В своїй заяві позивач зазначає, що вартість вказаного будинку становить 222623 грн., що є співмірним із заявленими вимогами. При цьому матеріали справи не містять відомостей стосовно вартості вказаного нерухомого майна.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 150-151 ЦПК України.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І. Селіщева