Справа №278/1413/20
УХВАЛА

09 червня 2020 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, якою у зв`язку з допущенням помилки в актовому записі про його народження просить встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Суд, дослідивши матеріали вказаною заяви, суд дійшов таких міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Заявник в обґрунтування заяви зазначив, що встановлення факт йому потрібне у зв`язку з відмовою міграційних органів у видачі посвідки на постійне місце проживання на території України через наявність помилки в актовому записі про народження.

Однак, заявник не надав докази на підтвердження факту відмови йому у видачі посвідки на постійне місце проживання на території України.

Крім того, заявник не вказав причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують необхідний факт, а також не надав довідку про неможливість такого відновлення.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Разом з тим, заявник окрім заінтересованої особи Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області зазначив, як відповідача, Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану.

Отже, є потреба в уточненні процесуального статусу вказаної особи.

Також суд вважає за можливе зазначити, що, на думку суду, у цій справі заінтересованими особами мають бути орган, який відмовив у видачі посвідки на постійне місце проживання на території України, а також орган, який відмовив у внесенні змін в актовий запис про народження заявника.

З огляду на наведене, враховуючи невідповідність заяви ОСОБА_1 вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, суд відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, вважає за потрібне залишити заяву без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , надавши заявнику строк для усунення її недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання примірника цієї ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік