Справа№751/7630/20
Провадження №2-н/751/1565/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Яременко І. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Уніформ Плюс» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

Встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Уніформ Плюс» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 12 032,37 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, подані документи, доходжу висновку про відмову у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно пункту 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати.

До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Частиною 3 ст. 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З вищевикладеного випливає, що вимога про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати повинна бути документально підтверджена та безспірна.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником до заяви про видачу судового наказу не додано доказів про перебування заявника у трудових відносинах та розміру заборгованості. Проте, заявлено клопотання про витребування у ТОВ «Уніформ Плюс» довідки про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.10.2020 та наказу про прийом її на роботу.

Однак, у даному випадку, суд не в праві витребувати будь-які докази, оскільки вимоги про витребування доказів можна заявляти лише при зверненні до суду у позовному провадженні. Витребування доказів у наказному провадження законом не передбачено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 ЦПК України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність достатніх доказів на підтвердження безспірності пред`явлених до стягнення сум, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 161, 163, 165, 353 ЦПК України, суддя

Ухвалила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Уніформ Плюс» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення

Суддя І. В. Яременко