Справа № 372/845/18
Провадження № 2-33/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретарів Авсюкевич Н.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у спрощеному провадженні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2018 року позивач звернувся до ОСОБА_3 ,третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що йому належить земельна ділянка, яка розташована на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської в садовому товаристві «Арсеналець-6», відповідно до державного акту площа земельної ділянки 0,055 га., при проведенні робіт по присвоєнню ділянці кадастрового номера з`ясувалось, що площа фактичного користування і площа, яка зазначена в державному акті не співпадають. На вимогу позивача про проведення робіт по відновленню меж земельної ділянки відповідач ОСОБА_3 не відреагувала та нею було пересунуто межу, через що позивач не може користуватися приблизно 0,005 га. належної йому земельної ділянки. Оскільки в досудовому порядку, вирішити спір не можливо позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

Ухвалою судді від 08.05.2018 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подала.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подала.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку КВ № 077448 зареєстрованого 24.05.2000 року за реєстраційним номером 2549 позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,055 га, яка розташована на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської в садовому товаристві «Арсеналець-6», кадастровий номер :03:031:0166, яка передана йому у власність для колективного садівництва (а.с. 5).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_4 звільнити частину земельної ділянки розташованої на території Садового товариства «Арсеналець 6»Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, належної ОСОБА_1 на підстав державного акту на право приватної власності на землю, виданого Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області 24.05.2000 року від паркану та сараю. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 10.04.2013 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.12.2012 року залишено без змін. 04.09.2013 року Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.12.2010 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10.04.2013 року залишено без змін.

Судовим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26.12.2012 року, яке набрало законної сили, встановлено що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 21.04.2006 року ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,0485 га на території Обухівського району Підгірцівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення садівництва.

Згідно свідоцтва про право власності на вказаній земельній ділянці знаходиться належний відповідачу садовий будинок, сарай, огорожа, колодязь.

Сторонами визнається та не ставиться під сумнів, що площа земельних ділянок не накладається, спір щодо накладення суміжних земельних ділянок відсутній, державні акти сторін в судовому порядку нечинними не визнавались.

Із зведеного плану земельних ділянок, кадастрового плану вбачається, що фактично у користуванні ОСОБА_4 знаходиться частина земельної ділянки, належної позивачу ОСОБА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 182052581 від 23.09.2019 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 27.04.2017 року належить садовий будинок загальною площею 85,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності з ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Разом з тим, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 4 ст. 373 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ст. 152 ЗК України Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014р. № 5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 демонтувати паркан та сарай, які вона побудувала на земельній ділянці ОСОБА_1 на лінії від «Г» до «А» відповідно до даних Державного акту на право приватної власності на землю IV КВ 077448 зареєстрованого 24.05.2000 року за реєстраційним номером 2549.

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити доступ на свою земельну ділянку представників землевпорядної організації для проведення робіт по відновленню меж земельних ділянок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.02.2020

Суддя О.Б.Тиханський