н/п 2/490/1263/2020 Справа № 490/7619/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 лютого 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором грошової позики, -
29.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останньої на його користь заборгованість за Договором позики від 06.09.2018 року в сумі 283 516 грн. 38 коп., з яких: 30 800 грн. - основна сума боргу, 1 283,38 грн. - інфляційні витрати, 251 020 грн. - неустойка в розмірі 5% від суми основного боргу за кожен день прострочення, 413 грн. - 3% річних. В обґрунтування позову посилається на те, що 06.09.2018 року між сторонами було укладено договір позики, на підтвердження якого відповідачем підписана розписка. Згідно розписки, ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 100 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 30 800 грн. Відповідач зобов`язалась повернути кошти в строк до 15.01.2019 року. Також позивач зобов`язалась в разі настання 15.01.2019 року та не проведення розрахунку сплатити неустойку в розмірі 5% від суми позики за кожен день прострочення з урахуванням індексу інфляції за вказаний період. На теперішній час позивач совї зобов`язання за договором позики не виконала.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А.
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 10.09.2019 року, після усунення недоліків, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 06.09.2018 року між позивачем та відповідачем був фактично укладений у простій письмовій формі договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача 1 100 доларів США, що еквівалентно 30 800 грн., які зобов`язалась повернути 15.01.2019 року.
Дотепер, відповідач заборгованість за договором позики не виконала, суму заборгованості не повернула.
Відповідно до ч.1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Аналізуючи фактично укладений між сторонами договір позики, який оформлено у вигляді розписки від 06.09.2018 року, обсяг та зміст прав і обов`язків сторін, які передбачені зазначеним договором, вбачається, що при оформлені розписки відповідач погодилась з його умовами, факт передачі грошових коштів здійснено під час оформлення розписки.
Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Наслідки порушення договору позичальником визначено ст. 1050 Цивільного кодексу України, відповідно до ч. 1 цієї статті передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
З Договору позики від 06.09.2018 року вбачається, що в разі настання 15.01.2019 року і не проведення розрахунку відповідач зобов`язалась сплатити неустойку в розмірі 5% від отриманої суми за кожен день прострочення з урахуванням індексу інфляції за вказаний період.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 30 800 грн., 251 020 грн. - неустойка.
Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, з відповідача на корить позивача також підлягає стягненню 3% річних в сумі 413 грн.
Разом з цим, суд не може задовольнити вимогу позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат в розмірі 1 283,38 грн., оскільки предметом Договору позики від 06.09.2018 року є грошова сума в еквіваленті до іноземної валюти.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 282 233 грн., з яких: 30 800 - сума основного боргу, 251 020 грн. - неустойка, 413 грн. - 3% річних.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 2 806,81 грн. (282 233 грн. - сума задоволених вимог : 283 516,38 грн. х 100 % = 0,99 х 2 835,16 грн).
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259-265,273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором грошової позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06 вересня 2018 року в сумі 282 233 грн., з яких: 30 800 грн. - основна сума боргу, 251 020 грн. - неустойка в розмірі 5% від суми основного боргу за кожен день прострочення, 413 грн. - 3% річних.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 806 грн. 80 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано , або за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 24.02.2020 року.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО