КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 370/3578/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4220/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Тандир О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Київській області, Президента України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями органу досудового розслідування та протиправною бездіяльністю слідчого,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року,

встановив:

у грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просив відшкодувати йому моральну шкоду, завдану незаконним рішеннями, діями органу досудового розслідування та протиправною бездіяльністю слідчого, яку він оцінив у 2 644 880 грн.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року позовну заяву було повернуто.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав невідповідності її форми та змісту вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України. Зі змісту даної ухвали вбачається, що позивачем не було вказано ідентифікаційного коду у ЄДРПОУ юридичної особи - відповідача в порушення вимог п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, не вказано якими діями або бездіяльністю Президента України, якого вказано відповідачем, йому заподіяно шкоди. Також судом було вказано, що позовну заяву подано одночасно в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , позивачем ОСОБА_1 , тоді як не зазначено, якої шкоди заподіяно його сину. Крім того, всупереч вимогам п.5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено, якими саме доказами підтверджується кожна обставина, а надані до суду копії документів є неналежної якості.

17 грудня 2019 року позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків. У поданій заяві ОСОБА_1 зазначав, що вимоги ухвали про зазначення коду юридичної особи - відповідача є для нього надмірними, позовна заява подана в інтересах дитини, оскільки він є його законним представником, а зазначення відповідачем Президента України без викладу позовних вимог до нього є його конституційним правом. Також позивачем було надано ряд світлокопій документів із посиланням на те, що оригінали таких документів у нього відсутні, а тому якість наданих копій від нього не залежить. Позовної заяви у новій редакції ОСОБА_1 подано не було.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року позовну заяву було повернуто.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що її недоліки у встановлений ухвалою суду строк позивачем усунуті не були.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Зокрема, позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування сторін та інших учасників справи. Позовна заява має містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що судом першої інстанції було безпідставно повернуто його позовну заяву, а її недоліки визначено судом необґрунтовано. Однак, такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди, заявленими в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина. Судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про те, що саме по собі посилання позивача на його право діяти в інтересах сина, оскільки він є його законним представником, не може свідчити про те, що відповідні вимоги заявлені саме в інтересах дитини. Зі змісту позовної заяви не вбачається чим та ким саме завдано моральної шкоди дитині, а не позивачу ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не було викладено зміст позовних вимог до кожного з зазначених відповідачів, а також не вказано якими конкретно доказами підтверджується кожна обставина, на яку позивач посилається у позовній заяві. Також безпідставним є посилання позивача на надмірність вимог суду щодо зазначення повних даних про учасників справи (зокрема ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ), оскільки така вимога прямо передбачена п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Поряд з цим слід зазначити, що посилання позивача на те, що йому було відмовлено у праві на звернення до суду за захистом своїх прав, є неспроможними та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Таким чином, з`ясування судом відповідності форми та змісту позовної заяви вимогам, встановленим чинним процесуальним законодавством, не обмежує право особи на звернення до суду та не суперечить висновку Європейського суду з прав людини, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів.

Позивачем не було надано доказів про те, що він був позбавлений об`єктивної можливості усунути недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою суду. Незгода позивача з встановленими ЦПК України вимогами щодо форми та змісту позовної заяви не може бути підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду.

Повернення позовної заяви позивачу в даному випадку не позбавляє його права на повторне звернення до суду з позовною заявою, яка буде відповідати встановленим ЦПК України вимогам.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді