Справа № 346/3216/19
Провадження № 22-ц/4808/482/20
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Девляшевського В.А., Ясеновенко Л.В.

секретаря Маслей А.М.

з участю ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 04 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Веселова В. М. в м. Коломия,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином.

Позовні вимоги з врахуванням збільшення позовних вимог мотивовані тим, що о 20 год. 40 хв. 26 березня 2017 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Р-24 сполученням «Татарів-Кам`янець-Подільський» в с. В.Вербіж Коломийського району по вул. Т.Шевченка в напрямку м. Коломия не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 . У результаті даної ДТП згідно висновку судово-медичної експертизи від 12.07.2017 року вона отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом головки правої стегнової кістки із зміщенням відламків, переломом лівої ключиці із зміщенням відламків, закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку, рана голови та рана в ділянці лівого стегна. Тілесні ушкодження у вигляді лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом головки правої стегнової кістки із зміщенням відламків, переломом лівої ключиці із зміщенням відламків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними в момент спричинення. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок заподіяних ушкоджень вона змушена була пройти обстеження та лікування, на яке витрачено всього 64 385,20 грн. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 їй завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного особистого, суспільного та професійного життя та інших негативних явищ. Просить суд стягнути із ОСОБА_3 на її користь 64 385,20 грн матеріальної шкоди та 500 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 39 785,2 грн та моральну шкоду в розмірі 130000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1697 грн. 85 коп. на користь держави на рахунок: у дохід держави (Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 130 000 грн з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі та стягнення 500 000 грн моральної шкоди, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що при вирішенні питання про стягнення на її користь моральної шкоди, суд не в повній мірі врахував ступінь її моральних, фізичних та психологічних страждань. Травми, які вона отримала внаслідок ДТП, є такими, що потребують тривалого лікування та в подальшому необхідно проводити операції по трансплантації. Її стан здоров`я неможливо відновити до попереднього стану, що приносить відчуття неповноцінності та втрати впевненості у майбутньому. Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь 500000 грн моральної шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просить її задовольнити.

ОСОБА_3 повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про дату, час і місце розгляду справи не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 64385,20 гривень, що становить вартість витрат на лікування, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Однак, при цьому врахував, що відповідач вже відшкодував матеріальну шкоди на суму 24600 грн, відповідно відшкодуванню матеріальної шкоди підлягає сума 64385,20 грн (завдана матеріальна шкода) 24600 грн (відшкодована сума) = 39 785,2 грн - сума що підлягає відшкодуванню в якості матеріальної шкоди. Позивачка пред`явила вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення відносно неї злочину та заподіяння тілесних ушкоджень спочатку в сумі 100000 грн, про що зазначила в своєму цивільному позові в рамках кримінального провадження. В подальшому, в судовому засіданні 16 грудня 2019 року збільшила вимоги про стягнення моральної шкоди до 500 000 грн. Таким чином, стягнув на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 100 000 грн моральної шкоди.

Вказане рішення суду оскаржується в частині суми стягнення моральної шкоди, тому в іншій частині не переглядається.

Висновок суду не повністю відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове рішення суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку лише в частині вирішення питання щодо відшкодування моральної шкоди, тому і переглядається Івано-Франківським апеляційним судом тільки в цій частині.

Судом встановлено, що 26 березня 2017 року о 20 год. 40 хв. відповідач ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Р-24 сполученням «Татарів-Кам`янець-Подільський» в с.В.Вербіж Коломийського району по вул. Т.Шевченка в напрямку м. Коломия, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив наїзд на пішохода позивачку ОСОБА_1 , яка рухалася в попутньому напрямку по краю проїзної частини дороги.

Внаслідок даної ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом головки правої стегнової кістки із зміщенням відламків, переломом лівої ключиці із зміщенням відламків, закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку, рана голови та рана в ділянці лівого стегна.

Згідно висновку експерта обласного бюро судово-медичної експертизи № НОМЕР_2 у гр-ки ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у виді перелому лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом головки правої стегнової кістки із зміщенням відламків, перелом лівої ключиці із зміщенням відламків, закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку, рана голови та рана в ділянці лівого стегна. Тілесні ушкодження: перелом лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом лівої ключиці із зміщенням відламків відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними в момент спричинення. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вироком Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2019 року відповідача ОСОБА_3 було засуджено за ст.286 ч.1 КК України до 6 місяців арешту з відбуттям на гауптвахті. Цивільний позов задоволено частково, стягнуто на користь позивачки 100000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2019 року вирок залишено в силі в частині покарання, цивільний позов скасовано, повернуто до Коломийського міськрайонного суду на новий розгляд.

Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини першою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, крім випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 є правильним, про те, розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 130 000 гривень, з урахуванням обставин дорожньо-транспортної пригоди, обставин справи, зокрема, тяжкості тілесних ушкоджень, тривалості лікування розладу здоров`я позивачки, внаслідок протиправних дій відповідача, які призвели до значних вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, глибину фізичних і душевних страждань не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 130 00 гривень, збільшивши розмір моральної шкоди що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , з урахуванням обставин дорожньо-транспортної пригоди, обставин справи та вимушених змін у житті позивача з 130 000 гривень до 300 000 гривень, що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

В решті рішення суді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 04 лютого 2020 року змінити та збільшити розмір відшкодування моральної шкоди з 130 000 грн до 300 000 грн (триста тисяч гривень).

В решті рішеня суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді: В.Д.Фединяк

В.А.Девляшевський

Л.В.Ясеновенко