Справа № 691/1311/19
Провадження № 2/691/146/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 лютого 2020 року Городищенський районний суд Черкаської області
судді Черненка В.О.
за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городищенська міська рада Черкаської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городищенська міська рада Черкаської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він є власником будинку по АДРЕСА_1 . Крім нього, в даному будинку зареєстровані: донька - ОСОБА_2 та онук - ОСОБА_3 . Місце проживання останніх було зареєстровано за його дозволом, на їх прохання. З дня реєстрації, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаному будинку не проживають. Фактично адреса місця проживання останніх йому не відомі. Вважає, що відповідачі є такими, що втратили право користування житлом. Враховуючи викладене, звернувся до суду та просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчить копія оголошення опублікованого на офіційній сторінці Городищенського районного суду веб-порталу судової влади України. Листа про розгляд справи у їхню відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило.
Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшов лист, у якому він просить справу розглядати у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.
З огляду на вище викладене, за згоди позивача, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вислухавши позивача, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29.08.1979 року.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані у вказаному домоволодінні, за вказаною адресою вже декілька років не проживають, що підтверджується довідкою від 25.10.2019 року голови вуличного комітету Н. Поліщук, за підписами сусідів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також депутата Городищенської міської ради ОСОБА_6 , підписи яких завірено першим заступником міського голови ОСОБА_7 .
Доказів, які б це спростовували, судом не здобуто.
Відповідачі добровільно змінити місце реєстрації не бажають.
Позивач вважає, що це порушує його права як власника будинку, в зв`язку з чим звернувся до суду.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Хоча в названій статті сервітут, який встановлено членам сім`ї власником житла, не називається особистим, він за своєю сутністю є таким, оскільки це право можуть мати не всі, а лише конкретні особи - члени сім`ї власника житла. З цього виходить, що особи, які не є (тобто вже не вважаються) членами сім`ї, такого сервітуту не мають. Іншими словами, особи мають особистий сервітут, передбачений цією статтею, доки вони мають статус члена сім`ї власника.
Поняття члена сім`ї визначається в сімейному та житловому законодавстві. За ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Стаття 64 ЖК УРСР визначає як членів сім`ї наймача його дружину, його дітей і батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Членами сім`ї, які мають право на користування житлом власника, є лише особи, які відповідають тим ознакам, що містяться в ст. 405 ЦК України та житловому законодавстві.
Права власника будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право користування власника можливо лише з підстав передбачених законом.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірному жилому приміщенні не проживають протягом декількох років (за словами позивача - з моменту їхньої реєстрації у його будинку), підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК УРСР немає, в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних та інших послуг відповідачі участі не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного жилого приміщення як до свого місця проживання, тому суд вважає за необхідне захистити права позивача як власника спірного будинку та визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ч. 3 ст. 29, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383 ЦК України, ст.ст. 71, 150 ЖК УРСР, ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 - 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
позов задоволити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення виготовлений 20.02.2020 року.
Суддя В. О. Черненко