ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 639/9722/14-ц

провадження № 22-ц/818/4315/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

учасники справи:

заявник (стягувач)- Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

боржник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Камінської Марини Ігорівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 липня 2020 року в складі судді Гаврилюк С.М.

у с т а н о в и в:

04.05.2020 ТОВ ОТП Факторинг Україна ( надалі ТОВ) звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 639/9722/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив суд витребувати у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) матеріали виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 639/9722/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості у розмірі 2 179 666,12 грн., судовий збір у розмірі 3 654,00 грн; визнати поважними та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 639/9722/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості у розмірі 2179666,12 грн., судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.; видати дублікат виконавчого листа № 639/9722/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості у розмірі 2 179 666,12 грн., судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 травня 2020 року заяву ТОВ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто заявнику.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 червня 2020 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 травня 2020 року по справі № 639/9722/14-ц про повернення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

08 липня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг» подало уточнену заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 липня 2020 року заяву ТОВ про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання у справі № 6396/9722/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто без розгляду заявнику.

Судове рішення мотивовано тим, що заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України, оскільки заявником не надано до суду докази направлення копії заяви іншим учасникам справи, що підтверджується додатком документів, зазначеним в уточненій заяві товариства. З долучених до заяви копії фіскальних чеків неможливо встановити, що саме направлено заявником та на які адреси, оскільки до матеріалів заяви не додано опису вкладення у цінний лист, з якого б вбачалося перелік документів, які направлялися заявником учасникам справи.

В апеляційній скарзі Камінська М.І., яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справ, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, постановити нове судове рішення, яким направити справу для продовження судового розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до уточненої заяви від 09 липня 2020 року було долучено оригінали поштових розрахункових квитанцій підтверджуючих направлення копії заяви іншим учасникам справи. Належним доказом надіслання заяви з додатками є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Оригінали поштових розрахункових квитанцій є достатнім доказом підтвердження направлення сторонам копій заяви з додатками. При цьому, жодною нормою чинного законодавства не визначено, що письмові заяви, клопотання та заперечення не можуть бути направлені рекомендованими листами та даний спосіб поштового відправлення не може бути використаний при направленні письмових заяв сторонам учасникам справи. Таким чином, додавши до заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання оригіналів поштових розрахункових квитанцій, як доказ надіслання сторонами заяви та доданих до неї документів, заявник виконав вимоги ст. 183 ЦПК України, а відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 367 ЦПК України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2020 року ТОВ ОТП Факторинг Україна звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 639/9722/14-ц.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 травня 2020 року вищезазначену заяву повернуто заявнику.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 червня 2020 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 травня 2020 року по справі № 639/9722/14-ц про повернення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

08 липня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг» подало уточнену заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежного від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Звертаючись до суду першої інстанції з уточненою заявою від 08 липня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України долучив до заяви копії квитанції на підтвердження її відправлення іншим учасникам справи (а.с. 186-187).

Як зазначено у частині восьмій Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила), оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Частиною одинадцятою Правил визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до частини 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.Тобто до інших видів листів крім листів з оголошеною цінністю опис вкладення не передбачений.

Із системного аналізу зазначених норм Правил, суд робить висновок, що Кабінет Міністрів України визначив в окремі категорії поштових відправлень, рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю.

Частиною 2 ст. 183 ЦПК України визначено надання доказів надіслання (надання) заяви іншим учасникам справи, тобто законодавець не визначив категорію поштового відправлення, якою особа має підтвердити надіслання іншим учасникам справи заяв.

Враховуючи, що з описом вкладення можуть бути лише листи з оголошеною цінністю, судова колегія вважає, що висновок суду про необхідність надання заявником на підтвердження направлення іншій стороні копії документів, що подаються до суду саме опису вкладень у цінний лист є помилковим та не відповідає приписам чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 Правил зазначено, зокрема, що розрахунковий документ документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 04 жовтня 2001 року № 2759-III передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, у частині третій вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Аналізуючи сказані норми, суд робить висновок, що належним доказом надіслання заяви іншим учасникам справи є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували доводи апеляційної скарги іншими учасниками справи подано не було.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що дійсно в додатках до заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не було зазначено про наявність копії фіскальних чеків, але звертаючись до суду з уточненою заявою, представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було надано докази виконання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України щодо надсилання копії заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання іншим учасникам справи.

Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Вирішуючи питання стосовно застосування частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року (остаточне 13 квітня 2011 року) за заявою №28924/04 у параграфі 50 зазначено, наступне «… суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» від 12 березня 2009 року (остаточне 12 червня 2009 року) за заявою №20347/03 у §35 зазначено, таке «… якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, №93, сс. 24-25, п. 57)».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення не може вважатись законним, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Камінської Марини Ігорівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 липня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 26 листопада 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук