Справа № 699/108/20
Номер провадження № 2/699/218/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

19.11.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача: приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду поштовим зв`язком надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений 21 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №6398, про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 12589,05 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивує тим, що 24.04.2013 року між ним та публічним акціонерним товариством Платинум Банк був укладений договір №01034/02768ВССС про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. В подальшому право вимоги відступлено товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».

21 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6398, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 12589,05 грн. Вважає, що даний виконавчий напис видано нотаріусом з порушенням статтей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та гл. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а відтак просив визнати виконавчий напис, таким що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.41-42).

Ухвалою суду від 11.03.2020 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 21.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №6398, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 12589,05 грн (а.с.38-40).

Ухвалою суду від 01.07.2020 року витребувані докази (а.с.56-57).

Ухвалою суду від 01.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу (а.с.53-55).

Ухвалою суду від 16.09.2020 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача: приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. (а.с.86-87).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

В судове засідання представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені вчасно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №862, 722, 719, 739, причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали (а.с.47, 51, 81, 91).

В судове засідання третя особа приватний виконавець Говоров П.В. не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №771.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Судом встановлено, що 24.04.2013 року між публічним акціонерним товариством Платинум Банк та ОСОБА_1 був укладений договір №01034/02768ВССС про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту (а.с.65-67).

Згідно п.1.2. договору банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням картки № НОМЕР_1 у гривнях та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Згідно п.1.3., 1.4. банк здійснює кредитне обслуговування рахунку шляхом вставлення кредитного ліміту, розмір якого становить 8300 грн.

Розмір щомісячної комісії за кредитне обслуговування рахунку становить 328 грн, розмір щомісячного платежу становить 637 грн (п.п.1.5., 1.6.).

Пунктом 1.7., 1.8. договору передбачено, що строк дії кредитного ліміту -36 місяців від дати укладання договору або до дати зменшення до 0 грн і не поновлення, у випадках, передбачених цим договором та Правилами дії Кредитного ліміту. У разі, якщо клієнт не користується кредитним лімітом (або його частиною) протягом шести місяців, банк має право припинити дію кредитного ліміту по закінченню шестимісячного терміну. Умови відкриття та обслуговування рахунку, випуск картки, її використання регулюється чинним законодавством України, операційними правилами Міжнародної платіжної системи Visa International, Правилами, Тарифами банку, а також умовами цього договору. Порядок кредитування рахунку та обслуговування кредитного ліміту здійснюються в порядку, передбаченому Правилами та цим Договором.

Проте матеріали справи не містять Правил, Тарифів банку, які згідно п.6.12. є невід`ємною частиною договору. Також матеріали справи не містять відомостей щодо використання кредитної картки та кредитного ліміту позичальником.

Банк нараховує проценти в розмірі 20% річних (п.4.1.).

Розмір штрафу погоджено п.4.6.

Згідно п.6.10. банк має право відступати свої права за цим договором в частині кредитної заборгованості.

Зокрема, на підставі договору факторингу №20160524-Г від 24.05.2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права вимоги за договором №01034/02768ВССС від 24.04.2013 року (а.с.68).

Згідно договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», останні набули право вимоги за договором №01034/02768ВССС від 24.04.2013 року (а.с.73-80).

21 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 6398, згідно якого пропонує стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованість за договором №01034/02768ВССС від 24.04.2013 року за період з 23.05.2016 року по 18.09.2019 року в загальній сумі 12589,05 грн, з яких: 8300 грн заборгованість за кредитом, 1202,55 грн заборгованість за відсотками, 2336,49 грн заборгованість за комісією; 600,01 грн пеня.

150 грн - плата з вчинення виконавчого напису (а.с.11).

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. припинив нотаріальну діяльність, у зв`язку з чим документи передані до Харківського обласного державного нотаріального архіву (а.с.12, 13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 04.12.2019 року відкрито виконавче провадження №60764583 на підставі виконавчого напису №6398 від 21.09.2019 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (а.с.14).

Позивач заперечує правомірність дій нотаріуса при вчиненні вказаного виконавчого напису і для захисту своїх прав звернувся з позовом до суду.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1, 2 ст.1054 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.88 Закону України Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Згідно ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, зокрема, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно п.2.1.Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

За змістом п. 2.2 Глави 16 розділу ІІ даного Порядку, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Відповідно до п.п.3.1.,3.2 Глави 16 розділу ІІ даного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Судом встановлено, що для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. була подана заява про вчинення виконавчого напису, копії заяви-анкети заяви, договору №01034/02768ВССС про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту (замість оригіналу), копію договору факторингу з додатками. Правила, Тарифи банку, які згідно п.6.12. є невід`ємною частиною договору не були надані.

Також надано нотаріусу розрахунок суми заборгованості, який не підтверджений жодним первинним документом і відповідно не можна вважати таким, що підтверджує безспірну заборгованість боржника перед стягувачем.

У виконавчому написі вказано, що заборгованість стягується за період з 23.05.2016 року по 18.09.2019 року і з урахуванням пункту 1.7. договору №01034/02768ВССС від 24.04.2013 року є незрозумілим чи вчинено приватним нотаріусом виконавчий напис в межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги.

Вказане суперечить ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

Щодо стягнення комісії, то позивач уклав кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит зі сплатою процентів за користування кредитом. Тому, керуючись положеннями Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про споживче кредитування", а також враховуючи висловлену позицію Верховного Суду України в постанові від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16, згідно якої зроблено висновок, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення винагороди, у тому числі за надання фінансового інструмента та за резервування ресурсів, а нарахування платежів за послуги, що супроводжують кредит за рахунок позивача є незаконним, не може погодитися з включенням банком до розрахунку заборгованості комісії.

Велика Палата Верховного Суду 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц зробила правовий висновок, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2019 справа № 137/1666/16-ц зроблений висновок, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

У постанові Верховного Суду від 27.12.2019 № 176/1158/17 зроблений висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Враховуючи вищевикладені обставини, а саме, що для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. була подана заява про вчинення виконавчого напису, копії заяви-анкети заяви, договору №01034/02768ВССС про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту (замість оригіналу), копію договору факторингу з додатками. Правила, Тарифи банку, які згідно п.6.12. є невід`ємною частиною договору не були надані. Розрахунок суми заборгованості не підтверджений жодним первинним документом і відповідно не можна вважати таким, що підтверджує безспірну заборгованість боржника перед стягувачем. У виконавчому написі вказано, що заборгованість стягується за період з 23.05.2016 року по 18.09.2019 року і з урахуванням пункту 1.7. договору №01034/02768ВССС від 24.04.2013 року є незрозумілим чи вчинено приватним нотаріусом виконавчий напис в межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Стягнення комісії є незаконним, оскільки позивач уклав кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит зі сплатою процентів за користування кредитом.

З вказаного вбачається, що відповідачем для одержання виконавчого напису нотаріусу не були подані оригінал кредитного договору з додатками, які є невід`ємною частиною та засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а надано лише розрахунок.

Тому суд приходить до висновку про задоволення позову повністю, оскільки нотаріусом не дотримано вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій.

Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн, який був сплачений позивачем при подачі даного позову до суду (а.с. 28).

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача: приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений 21 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., реєстровий № 6398, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (08200, м.Ірпінь, вул.Стельмаха, буд.9-А, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого с.Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Суддя Свитка С.Л.