СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/2976/20
ун. № 759/2546/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Войтенко Ю.В., перевіривши виконання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 4, 5, 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві позивач посилається на те, що 21.07.2018 позивач та відповідач уклали шлюб, який було зареєстровано реєстраційним відділом району Даугавпілс, Латвійська Республіка. Відповідач є громадянином Латвійської Республіки, де і проживає на момент подання вказаного позову.

Разом з тим, згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до ч.1, 3 ст.20 Договору між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах від 23.05.1995 року. який набрав чинності 12.07.1996 року, якщо даний Договір не встановлює іншого, суди кожної з Договірних Сторін компетентні розглядати цивільні, сімейні та трудові справи, якщо відповідач має на її території місце проживання. Суди Договірних Сторін розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін. При наявності такої угоди суд припиняє провадження по справі за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до наведення заперечень по суті позову. Виключна компетенція судів не може бути змінена угодою сторін.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.26 зазначеного Договору у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої подружжя було в момент подачі заяви. Якщо подружжя має місце проживання на території другої Договірної Сторони, компетентні також установи цієї Договірної Сторони. Якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони, і один з них проживає на території однієї, а другий - на території другої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу.

Відтак відповідно до ч.1 ст.20 Договору між Україною та Латвійською Республікою суди України компетентні розглядати цивільні, сімейні та трудові справи, якщо відповідач має на її території місце проживання, зареєстровано належним чином. Або існує письмова угода сторін, якою передбачено компетентний суд для розгляду спорів сторін.

У даному випадку в позові вказано, що відповідач проживає на території Латвійською Республіки, при цьому, належних доказів того, що відповідач має зареєстроване місце проживання на території України до суду не надано, так само як не надано письмової угоди на виконання положень міжнародного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 3, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Войтенко