Справа № 930/2654/19
Провадження №2/930/180/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року м. Немирів

Немирівський районий суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Євтодієвої Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Мовчана В.В.

відповідача ОСОБА_2

представників відповідачів адвокатів Дунаєва І.Б.,

Дунаєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи її тим, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,7508 гектарів в межах згідно з планом, які розташовані на території Гриненської сільської ради Немирівського району.

При житті ОСОБА_4 залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 , який був посвідчений державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин О.А. 01 серпня 2018 року за реєстром №1-1570.

Іншим спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_4 є відповідач по справі син померлого ОСОБА_5 . Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України позивач для прийняття спадщини повинен був в строк до шести місяців подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Шестимісячний строк подачі заяви закінчився 01 жовтня 2019 року. Але в зв`язку з тим, що заповіт спадкодавцем складений на ім`я позивача, знаходився не в нього особисто, а в його батьків, і про нього позивачу стало відомо лише після закінчення шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини, то позивач заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк не подав. Крім того, перешкодою для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини став стан здоров`я позивача, так як він за своїм станом здоров`я потребує постійного лікування.

Шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 01 жовтня 2019 року. З того часу до даного моменту пройшов зовсім незначний проміжок часу - всього декілька днів. Верховний Суд, розглядаючи цивільну справу №681/203/17-ц, в постанові від 17 жовтня 2018 року зробив правовий висновок про те, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Оскільки позивач вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин та є всі підстави для звернення до суду з проханням про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тому звернувся до суду з даною заявою.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.10.2019 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від позивача та представника позивача подано клопотання про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке було задоволено судом.

Від відповідача та представників відповідачів заяв і клопотань по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 16.10.2019 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі.

20.01.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

У судове засідання по справі з`явилися позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_8 , відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 позовну заяву підтримали в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що хворіє на вроджений енцефаліт. Покійного ОСОБА_4 знав на протязі тридцяти років та перебував з ним у добрих стосунках. При житті ОСОБА_4 - позивачу не було відомо про існування заповіту складеного на його ім`я. Про існування заповіту дізнався від своїх батьків лише через деякий час після спливу часу шести місяців після смерті ОСОБА_4 . Вважає основною причниною поважності пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 це незнання про його існування. Просить позовні вимоги задовільнити, надати додатковий строк для прийняття спадщини, однак не просить суд стягувати з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні.

Представники відповідача суду пояснили, що позивач у справі - ОСОБА_1 знав про існування заповіту на його ім`я, так як позивач разом із своїм батьком звертались до фермера, який орендував земельну ділянку покійного ОСОБА_4 , яка є предметом заповіту. Вказали на те, що дана зустріч відбулась до спливу шестимісячного строку відведеного законом для подачі заяви позивачем для прийняття спадщини. А тому вважають позовну заяву безпідставною та не законною.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знав покійного ОСОБА_4 та підтримував з ним дружні відносини. За свого життя ОСОБА_4 склав заповіт на його сина ОСОБА_1 . Даний заповіт було складено в присутності свідка та його дружини ОСОБА_6 . Разом із ОСОБА_4 свідок та його дружина хотіли зробити «сюрприз» позивачу ОСОБА_1 . Даний заповіт покійний ОСОБА_4 залишив на зберіганні у свідка. Син ОСОБА_1 про даний заповіт дізнався лише на наступний день після закінчення шестимісячного строку відведеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Покійний не хотів при житті повідомляти ОСОБА_1 про існування заповіту.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що покійний ОСОБА_4 був другом сім`ї. Вона та її чоловік ОСОБА_7 були свідками складення заповіту в м.Тульчин на користь її сина ОСОБА_1 . Згідно данного заповіту ОСОБА_1 мав отримати після смерті ОСОБА_4 земельну ділянку в с.Гриненки. Свідок та їі чоловік ОСОБА_7 і ОСОБА_4 вирішили зробити «сюрприз» для позивача. Свідок та її чоловік повідомили про існування заповіту ОСОБА_1 лише на наступний день після сплину шестимісячного строку відведеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Також повідомила про те, що її чоловік та позивач у справі ОСОБА_1 зверталися до орендара земельної ділянки, яка є предметом заповіту після закінчення шестимісячного строку відведеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши думку сторін, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, а саме копію паспорта позивача ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Тульчин (а.с.5), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7), копію заповіту ОСОБА_4 від 01.08.2018 року посвідченого держаним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлін О.А., з якого вбачається, що ОСОБА_4 перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій, діючи добровільно та попередньо ознайомлений вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів на випадок його смерті зробив наступне розпорядження: належну йому земельну ділянку, що розташована на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області, площею 2,7508 га у межах згідно з планом, яка належить йому на підставі Державного ату на право власності на земельну ділянку сері ЯБ №722186, виданого 05.03.2007 року Немирівським районним відділом земельних ресурсів Немирівською районною державною адміністрацією заповів позивачу ОСОБА_1 ( а.с.8,10), суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (постанова Верховного Суду України у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017).

Аналогічну правову позицію висловив ВС/КЦС, справа №565/1145/17, провадження № 61-38298 св18, 26.06.19.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини .

Висновки суду

Враховуючи вище викладене, суд дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та його представників, свідків приходить до наступного висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та такі що підлягають до задоволення. Так згідно пояснення позивача, його представника та свідків було встановлено, що позивачу не було

відомо про існування заповіту на його ім`я. З пояснень відповідача та його представників не було суду надано достатніх підстав вважати, що позивач дізнався про існування заповіту у період до закінчення шестимісячного строку відведеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Про що не надали суду будь яких підтверджуючих доказів. Разом з тим, судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 лише на один день. Крім того суд взяв до уваги постанову Верховного Суду України у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 та правову позицію, яку ВС/КЦС висловив у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298 св18, 26.06.19, а саме те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Отже дана позовна заява вмотивована, аргументована та така, що відповідає вимогам закону і відповідно підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У зв`язку з тим, що позивач не наполягав на стягненні витрат з відповідача, а тому судові витрати необхідно залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, 82, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (жителя АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовільнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальної контори терміном 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд, Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2020.

Головуючий: О.П.Царапора