_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-п/947/92/20
УХВАЛА

16.11.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кириковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 вересня 2020 року по цивільній справі №947/19463/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала на розгляді цивільна справа №947/19463/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, за наслідком розгляду якої 21.09.2020 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення про задоволення позову, яким стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу за договором позики з урахуванням процентів за користування на рівні облікової ставки НБУ та 3% річних у розмірі 70374,17 грн., та стягнуто на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1261,20 грн., а також 01.10.2020 року ухвалено додаткове рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на оплату правової допомоги у розмірі 13000 гривень 00 коп.

20.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду міста Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 вересня 2020 року по цивільній справі №947/19463/20, з посиланням на те, що: її належним чином не було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи; копії рішення суду нею не отримувалось; судом не взято до увагу, що спірна боргова розписка була укладена, як зразкова форма розписки, за якою насправді передачі коштів не відбулось; з підстав того, що її чоловік не був присутнім під час укладення такої розписки; правова природа спірної розписки не має заємних правовідносин.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про перегляд заочного рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 21.10.2020 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено до судового засідання на 16.11.2020 року.

Позивач по справі у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак представник надав до суду заяву про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи сповіщалась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, як і не цікавилась станом розгляду справи, будучи ініціатором поданої заяви.

Згідно з ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд заяви за відсутності учасників процесу в судовому засіданні.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки і не подав відзив з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/19463/20, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання судом викликалась належним чином, а саме шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження по справі, копії позовної заяви з додатками до неї, разом з судовою повісткою на адресу зареєстрованого місця проживання, яка встановлена у відповідності до відповіді з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, якою є: АДРЕСА_1 . Зазначена поштова кореспонденція, особисто отримувалась відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи на а.с. 43, поштовим повідомленням про вручення останній 19.08.2020 року судової кореспонденції, у тому числі судової повістки.

На підставі викладеного вбачається, що ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судового засідання, до якого не з`явилась без поважних причин, про які суд не повідомила, а відтак відзив на позовну заяву не надала без поважних причин.

Щодо незгоди заявника з рішення суду, суд вважає необґрунтованими, оскільки заявником не надано до суду жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд вважає, що на підставі вимог закону, в тому числі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якою встановлено вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів, заочне рішення було винесено правомірно відповідно до чинного законодавства.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що відповідач надає свою оцінку вже наявним у справі доказам.

Як вже зазначалось судом, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подання з поважних причин відзиву на позову заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного в сукупності, суд вважає посилання заявника в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 вересня 2020 року по цивільній справі №947/19463/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 вересня 2020 року по цивільній справі №947/19463/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси тільки разом з судовим рішенням по цій справі.

Головуючий Калініченко Л. В.