Дата документу 02.03.2020
Справа № 937/1574/20
Провадження № 2/937/1505/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2020 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Горбачова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просить відстрочити їй сплату судового збору за даним позовом та визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю, що належала ОСОБА_2 .

Суд вважає, що поданий позов не відповідає вимогам законодавства (ст. 175 і ст. 177 ЦПК України), у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ст.136 ч.1 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторін, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більш ніж до прийняття судового рішення по справі.

Оскільки вказана норма про відстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а позивачем не надано суду доказів на підтвердження її важкого матеріального стану, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява подана із порушенням вимог ст.177 ЦПК України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином, позивач повинна сплатити судовий збір, як за вимоги майнового характеру, виходячи з розмірів ставок, зазначених у ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Реквізити, за якими позивач має сплатити судовий збір, можна знайти на в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0815/gromadyanam/csz/ у розділі «Громадянам».

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, в тому числі спосіб (способи) захисту прав та інтересів, передбачений законом чи договором; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, та ін.

Однак, позивачка не зазначила доказів, які доводять описані нею обставини, а саме, що вона понад 14 років добросовісно володіє нерухомим майном щодо якого виник спір, самостійно утримує квартиру в належному стані, здійснює поточний ремонт, сплачує всі належні платежі.

До того ж, позивачці слід вказати, що перешкоджає їй вирішити спір у позасудовому порядку та чому нею обраний саме такий спосіб захисту своїх прав.

Також згідно доданого до позову паспорту громадянина України вбачається, що прізвище позивачки українською є « ОСОБА_3 », але в позовній заяві з незрозумілих причин вона зазначає своє прізвище як « ОСОБА_4 ».

Крім того, відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Однак, всупереч приведених вимог законодавства, позивачкою додані до позову копії документів, які не засвідчені належним чином (відсутні ініціали, прізвище особи яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа та відмітка «Згідно з оригіналом»).

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі №904/8549/17 від 11 липня 2018 року, а саме що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, заявник повинен засвідчити належним чином додані до заяви письмові докази та надати докази на підтвердження обставини перебування дитини на утриманні позивачки.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері або батька або у твердій грошовій сумі.

Позивачка просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача (або у твердій грошовій сумі), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимога СК України.

З викладених позивачкою вимог вбачається, що вона визначилася зі стягненням коштів на утримання у частці від доходу батька, але є не зрозумілим саме для чого нею зазначено про інший, альтернативний вид стягнення коштів - у твердій грошовій сумі.

Також у порушення вимог п.п. 8, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивачка не зазначила про наявність в неї або інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додані до позову, а також не підтвердила про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 185 ч.1 ЦПК України суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу хвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири за набувальною власністю - залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків позову у п`ятиденний термін з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позову в установлений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута йому з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова