Єдиний унікальний номер 221/1334/20
Номер провадження 22-ц/804/1962/20
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Мальцевої Є.Є., Принцевської В.П.,

за участю секретаря Сидельнікової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 17 квітня 2020 року у складі суду ОСОБА_2 , по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24 лютого 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Заява, мотивована тим, що у с. Андріївка, Волноваського району, Донецької області внаслідок численних захворювань помер її чоловік ОСОБА_3 , про що свідчить довідка про причину смерті №138, видана Докучаєвським відділенням бюро судово-медичної експертизи. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка українського зразка вона не має можливості, оскільки документи, які видані їй на тимчасово окупованій території України не відповідають вимогам законодавства України. Встановлення факту смерті чоловіка необхідне їй для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 17 квітня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зміст відповіді Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №130/17.10-36 від 28.01.2020 року по суті є роз`ясненням вимог діючого законодавства та не може ототожнюватись із письмовою відмовою у проведенні державної реєстрації смерті особи, а тому заявником передчасно подано заяву про встановлення юридичного факту, оскільки належних та допустимих доказів щодо неможливості отримання заявником документів, що посвідчують цей факт - не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з даним рішенням, заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву та встановити факт смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що після смерті чоловіка нею були отримані: довідка про причини смерті та свідоцтво про смерть на бланку ДНР. Оскільки ці документи не відповідають вимогам законодавства України, вона 27.01.2020 року на адресу Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направила запит, чи може вона отримати свідоцтво про смерть чоловіка на підставі перелічених документів. З відповіді від 28.01.2020 року вона довідалась, що при наявності перелічених документів їй відмовлять у видачі свідоцтва про смерть, так як документи видані окупаційною владою не можуть бути прийнятими органами державної влади. Тобто, з отриманої відповіді вбачається відмова у розгляді її питання в позасудовому порядку.

Доводи і заперечення інших учасників справи

Заявник ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи попереджена належним чином, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У судове засідання апеляційного суду представник заінтересованої особи не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав листа про розгляд справи у відсутності представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Святошинському районні Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), просив ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає, обставини судом першої інстанції встановлено не повно, висновки зроблено помилкові.

Відповідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 17.02.2006 року серія НОМЕР_1 , виданого виконкомом Андріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, доданою до матеріалів справи. (а.с.5 зв.)

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтею 318 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Для встановлення факту смерті особи необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заінтересована особа позбавлена можливості зареєструвати факт смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин.

Для встановлення факту смерті особи заявник надала суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та довідку про причину смерті по формі №106 за №1385, яка видається для поховання(а.с.7)

Оскільки вказані документи видані на території не підконтрольній Україні, а саме в ДНР, заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть належного зразка у відповідності до положень статті 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», в якій зазначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Висновки суду першої інстанції, що заявник не отримала та не надала суду відмови Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) певного зразка не ґрунтуються на законі.

Статтею 315 ч.1 п.8 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту про смерть особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З роз`яснень Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за №130/17.10-36 від 28.01.2020 року вбачається, що заявник не зможе отримати свідоцтво про смерть при наявності у нього документів виданих органами створеними у засіб не передбачений Конституцією та законами України.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог заявника, суд першої інстанції, формально поставився до порушеної заявником проблеми, вимагаючи надати від компетентного органу «відмову» форма якої не передбачена Законом. ЦПК, як вже зазначалося передбачає розгляд справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації такого факту органом державної реєстрації. Заявник довела належними доказами, а саме відповіддю Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану неможливість вирішення нагального для неї питання іншим шляхом ніж зверненням до суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу заявника обґрунтованою, а рішення суду таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Повний текст постанови виготовлено 04 червня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 17 квітня 2020 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто народження Україна, Донецька область, м. Донецьк, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років у с. Андріївка Волноваського району Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: Є.Є. Мальцева

В.П. Принцевська