Справа № 214/677/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

15 червня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Звада Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі радипро визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 31.01.2020 року, в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 відповідно до договору визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю, договору дарування від 09.11.2016 року є власницею квартири АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі позивач постійно проживає, сплачує комунальні послуги та утримує вказане майно Відповідач по справі є її сином та за вказаною адресою не проживає з 2005 року. У зв`язку із формальною реєстрацією відповідача позивач змушена сплачувати вартість комунальних послуг за всіх зареєстрованих осіб, а також не має змоги отримувати субсидію., що суттєво впливає на її матеріальне становище. Перешкод у користуванні власністю позивач не чинить та він добровільно визначив собі інше місце проживання та даним житлом не користується. Однак, реєстрація відповідача є порушенням прав на безперешкодне користування вказаним приміщенням. У зв`язку із тим, що відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку, вона вимушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про поважність причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що у судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого згідно з розпорядженням від 12.08.1994 року № 3711 (а.с. 7), Договору про визначення частко у квартирі, що спільною сумісною власністю від 09.11.2016 року , посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Мазепою Н.М., зареєстровано за №1939 та Договору дарування від 09.11.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Мазепою Н.М., зареєстровано за №1942 (а.с. 5,6, 7) на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказувала позивач, що підтверджується відповіддю з адресно-довідкового органу в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 значиться зареєстрованим з 08.08.2000 року по теперішній час (а.с.13)

Відповідно до акту від 15.12.2019 року засвідченого ТОВ «Житлосервіс-КР», фактично ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 , не проживає з 2005 року.

Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членом сім`ї, у зв`язку з чим регулюються ст.405 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Згідно з ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач в належному позивачеві житловому приміщенні понад рік (з 2005 року), добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, в той час як реєстрація місця проживання відповідача створює позивачеві перешкоди в користуванні належною йому власністю, обмежуючи майнові права ОСОБА_1 , тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених нею вимог негаторного позову та необхідність їх задоволення із визнанням ОСОБА_3 таким, що втратив право користування власністю, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з Відповідача на її користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 279, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, код ЄДРПОУ , адреса: Дніпропетровська область, вул. Володимира Великого, 32.

Рішення складено та підписано 15.06.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь