Справа № 482/1463/19
Номер провадження 2/482/146/2020
02 березня 2020 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Баранкевич В.О.,
за участю секретаря судового засідання - Шведової Я.О.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,-
Згідно заповіту, складеного за життя ОСОБА_3 , спадкоємцем після її смерті є позивач, який прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області.
Посилаючись на те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, просить суд про визнання за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказане нерухоме спадкове майно.
Позивач в судове засідання не з`явився, натомість надав до суду письмову заяву, якою просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та про задоволення його позовних вимог, не заперечував проти заочного розгляду.
У підготовче судове засідання, призначене на 02.03.2020 р., як і в попередні призначені судові засідання, відповідач не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином,про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Згідно матеріалів спадкової справи № 32/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаїв Миколаївської області у віці 65 років (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , повторно видане Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 12.03.2019 р.).
14 березня 2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в Новоодеську державну нотаріальну контору Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 32/2019.
Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55460766 від 14.03.2019 р., за номером у Спадковому реєстрі 14.03.2019 р. зареєстрована спадкова справа № 63896628, номер у нотаріуса 32/2019.
Відповідно до заповіту ОСОБА_3 від 22.12.2010 року, посвідченого державними нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори того ж дня, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2505, ОСОБА_1 було заповідано все належне ОСОБА_3 майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право.
Вказаний заповіт є чинним.
Ѕ частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належала спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності згідно договору дарування від 01.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Філіпенко Д.В., а інша Ѕ частка будинку, належала спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за № 176443382 від 06.08.2019 р., свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.10.2010 р. серії ВРВ № 622117, Витягом про державну реєстрацію прав РКП «Новоодеське РБТІ» за № 28035691.
Позивачем було подано заяву до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини за заповітом, проте йому було надано письмове роз`яснення про те, що право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я спадкодавця, у разі наявності документів, які б стверджували право власності спадкодавця на майно, а оскільки у спадкоємця відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, то йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.
Відомостей про існування осіб, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, матеріали спадкової справи № 32/2019, не містять.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.
Згідно ст.ст. 1223, 1245 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах.
За правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця.
У зв`язку з чим, такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї
За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.
В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).
Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, та неможливістю у зв`язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України.
Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.
Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини, та неможливість їх відновлення, призвели до порушення прав ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини.
Заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 від будь-яких інших осіб, окрім позивача, а також відомостей про існування осіб, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено.
Оскільки спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , є позивач, який прийняв спадщину, його позовні вимоги про визнання права власності на вищевказане спадкове нерухоме майно підлягають задоволенню.
За таких обставин, на підставі ст. 1218, 1277 ЦК України, позов слід задовольнити в повному об`ємі.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 264-266, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання : АДРЕСА_2 - 768 грн. 40 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: