Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/280/20
Провадження № 2-о/382/25/20
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі адвоката Лещенка Сергія Олександровича, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Предстаник заявників звернувся до Яготинського районного суду Київської області з даною заявою, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, в котрій вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявників ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва на право власності на будівлі № НОМЕР_1 , виданого 10 березня 1965 року відділом комунального господарства виконкому Яготинської міської ради на підставі рішення виконкому Яготинської міської ради депутатів трудящих від 09 березня 1965 року за № 5 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 10 березня 1965 року у реєстровій книзі № 6, інвентаризаційна справа № 2223; земельної ділянки, площею 3,6154 га. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки спадкодавець склав за життя заповіт на своє майно на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останні є спадкоємцями за заповітом. Вказаний заповіт, посвідчений 22 листопада 2017 року державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л.М., за реєстровим № 1-417. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1270 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), немає. В передбачений ст. 1270 ЦК України термін спадщину заявники прийняли, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до державного нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області. Але спадкоємці не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нотаріус не має можливості перевірити факт родинних відносин між ними та спадкодавцем, з причини того, що у Свідоцтві про смерть прізвище батька сказано як « ОСОБА_4 », а в Свідоцтві про народження заявників « ОСОБА_5 ». Дана розбіжність виникла в результаті неуважності відповідної посадової особи, що часто призводить до подібних помилок в документальній фіксації. Внаслідок виправлення поштової адреси житлового будинку у вказаному вище правовстановлюючому документі, а саме номер будинку «281-а» виправлено на «121», також не дають змогу нотаріусу прийняти для вчинення нотаріальних дій даний документ. Ці виправлення не були застережені підписом відповідної посадової особи та печаткою підприємства, яке видало документ. Враховуючи вище викладене, заявники просили встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною донькою, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , володів на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 ) на підставі Свідоцтва на право власності на будівлі № НОМЕР_1 , виданого 10 березня 1965 року відділом комунального господарства виконкому Яготинської міської Ради на підставі рішення виконкому Яготинської міської Ради депутатів трудящихся від 09 березня 1965 року за № 5 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 10 березня 1965 року у реєстровій книзі № 6, інвентиризаційна справа № 2223.

В судове засідання заявники та їх представник не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заяві до суду представник заявників просив розглядати справу у їх відсутності, підтримав заявлені вимоги.

Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилась, про день та час розгялду справи належним чином повідомлена, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Так, з копії паспорта та довідки (а.с. 5-7) вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, зареєстрована в АДРЕСА_4 .

З копії Свідоцтва про народження (а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, має батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

З копії паспорта (а.с. 9-11) вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, зареєстрований в АДРЕСА_5 .

З копії Свідоцтва про народження (а.с. 12) вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, має батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

З копії Свідоцтва про смерть (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 14) вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 відкрито спадкову справу № 22/2020.

З копії заповіту (а.с. 15) вбачається, що ОСОБА_3 заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося своїм дітей: дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , - по Ѕ частці кожному.

З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 16) вбачається, що ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л.М..

З довідки № 19 від 25.02.2020 року (а.с. 17) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка проживає в АДРЕСА_4 тім, що житловий будинок, який належав на праві власності померлому ОСОБА_3 дійсно розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стара адреса АДРЕСА_1 (назву та нумерацію будинку змінено згідно з рішеннями виконкому Яготинської міської ради № 78 від 11.08.1992 року та від 02.02.1988 року № 19).

З копії Свідоцтва на право власності на будівлі № НОМЕР_1 (а.с. 18) вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить домоволодіння в АДРЕСА_1», виправлення не застережено печаткою та підписом особи, яка його зробила.

З копії Вимтягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 19) вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності мав земельну ділянку площею 3,6154 га, кадастровий номер :09:004:0010.

Заявники не мають змоги отримати свідоцтво про право на спадщину (а.с.20).

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд вважає, що є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною донькою, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та вважати, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 володів на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 ) на підставі Свідоцтва на право власності на будівлі № НОМЕР_1 , виданого 10 березня 1965 року відділом комунального господарства виконкому Яготинської міської Ради на підставі рішення виконкому Яготинської міської Ради депутатів трудящихся від 09 березня 1965 року за № 5 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 10 березня 1965 року у реєстровій книзі № 6, інвентиризаційна справа № 2223.

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 293-294, 315, 354 ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі адвоката Лещенка Сергія Олександровича, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною донькою, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 володів на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 ) на підставі Свідоцтва на право власності на будівлі № НОМЕР_1 , виданого 10 березня 1965 року відділом комунального господарства виконкому Яготинської міської Ради на підставі рішення виконкому Яготинської міської Ради депутатів трудящихся від 09 березня 1965 року за № 5 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 10 березня 1965 року у реєстровій книзі № 6, інвентиризаційна справа № 2223.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Повне рішення виготовчлено 01 червня 2020 року.

Суддя Кисіль О.А.