РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2020 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді Марків Ю.С.

при секретарі Цунівській А.І.

за участі:

представника позивача Савка В.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до Львівського міського центру в пошуках роботи. Статус безробітної останній надано 02.02.2015 року. Перебуваючи на обліку, відповідач була направлена на професійне навчання у Львівський центр професійно-технічної освіти ДСЗ за професією, спеціальністю продавець продовольчих товарів із строком навчання з 18.08.2015 року до 25.01.2016 року відповідно до договору № 00004 від 18.08.2015 року. Згідно корінця направлення на працевлаштування до ФОП ОСОБА_2 на робоче місце продавець продовольчих товарів ОСОБА_1 відмовилась від роботи за здобутою професією. Зважаючи на вищевикладене, відповідач не виконала умови договору № 00004 від 18.08.2015 року. Позивачем скеровано ОСОБА_1 претензію від 28.03.2016 року, однак остання залишена без розгляду та задоволення. Відтак, просить суд стягнути з ОСОБА_1 4 576 грн. 61 коп. вартості професійного навчання та компенсації за проїзд, а також понесені судові витрати в розмірі 1378 грн.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що не відмовлялася від роботи у ФОП ОСОБА_2 . Відпрацювавши один день, ОСОБА_2 роз`яснив відповідачу графік роботи, а також зазначив, що перетелефонує ОСОБА_1 , однак дзвінка здійснено не було, що і стало причиною відсутності останньої на робочому місці.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що внаслідок нез`явлення ОСОБА_3 на робоче місце, ним було власноручно заповнено корінець направлення на працевлаштування та направлено в Львівський міський центр зайнятості. Крім того зазначив, що ОСОБА_1 відпрацювала у нього один день, в кінці робочого дня влаштувала скандал і вимагала оплату за відпрацьований час. Повідомив, що не домовлявся з нею про те, що зателефонує наступного дня, оскільки така пішла з роботи із скандалом, більше того була ознайомлена із графіком роботи.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 02.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. Наказом №НТ150206 від 06.02.2015 року останній надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю.

18.08.2015 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про направлення останньої на професійне навчання за спеціальністю «продавець продовольчих товарів».

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про зайнятість населення" кожен має право на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у професійно-технічних, вищих навчальних закладах та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про зайнятість населення" професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

18.08.2015 року між ОСОБА_1 та Львівським міським центром зайнятості укладено договір № 00004 про професійне навчання безробітного, відповідно до якого Львівський міський центр зайнятості направляє безробітну ОСОБА_1 у Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на професійне навчання за професією «продавець продовольчих товарів» для проходження курсу підготовки під конкретне замовлення роботодавця із строком навчання з 18 серпня 2015 року до 25 січня 2016 року.

Відповідно до відмітки про прийняття на професійне навчання від 19.08.2015 року, ОСОБА_1 зараховано до навчальної групи №100-15.

Відповідно до корінця направлення на працевлаштування № 0073002 від 08.02.2016 року, ОСОБА_1 направлено на робоче місце продавця продовольчих товарів до ФОП ОСОБА_2 . Разом із тим, відповіддю про прийняте рішення, заповненої роботодавцем та повернутої центру зайнятості, ОСОБА_1 відмовилась від роботи за здобутою професією.

Згідно п.3.1.1 договору № 00004 від 18.08.2015 року, у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує центру зайнятості, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.

Відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п.2.10. "Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних", затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 N318/655, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.06.2013 за N1029/23561, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.

Відповідно до розрахунку Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості, вартість навчання ОСОБА_1 становила 3694 грн 61 коп. Розрахунком Львівського міського центру зайнятості встановлено вартість виплаченої компенсації за проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку в розмірі 880 грн.

З метою вжиття заходів щодо повернення безпідставно виплачених коштів відповідачу скеровувалась претензія №10/1658 від 28.03.2016 року, однак ОСОБА_1 ніяким чином не відреагувала на вказану претензію, кошти не повернула.

Відповідно до пункту 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до пункту 4 статті 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Твердження відповідача про те, що остання не з`явилася на робоче місце через відсутність дзвінка роботодавця та незнання графіку роботи суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються показаннями свідка ОСОБА_2 , допитаного в судовому засіданні, та матеріалами справи.

Дослідивши в повному обсязі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, свідка, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, відповідно дост.141 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 352 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 4 576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 61 коп. вартості навчання та компенсації за проїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень судових витрат.

Позивач: Львівський міський центр зайнятості, 79060, м. Львів, вул. Кн. Ольги, 122, МФО 825014, , р/р НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2020 року.

Суддя Марків Ю.С.