печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8707/20-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Козлова Р.Ю., при секретарі судового засідання Іваненку С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25 (двадцять п`ять) % відсотків від середньої заробітної плати по Київській області, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття;стягнути з відповідача на її користь неустойку за невиплату аліментів на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за останні три роки у розмірі 25 (двадцять п`ять) % відсотків від середньої заробітної платі по Київській області за кожен місяць та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

В ході розгляду справи представник позивачки звернулася до суду із заявою про залишення без розгляду позову в частині вимог до відповідача про стягнення аліментів за минулий час.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2020 року позов в частині вимог про стягнення аліментів за минулий час залишено без розгляду.

Обгрунтовуючи позов в частині решті позовних вимог, позивачка посилається на те, що 14 травня 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області.

У зазначеному шлюбі у сторін народилася донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 30.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу сторони дійшли згоди, що відповідачбратиме участь у вихованні доньки, матеріально забезпечувати доньку нарівні з позивачкою, оплачувати додаткові витрати на доньку, зокрема оплату за відвідування донькою різноманітних гуртків та секцій, що сприяє її всебічному розвитку.

Проте, з моменту розірвання шлюбу і надалі, відповідач свої зобов`язання не виконує, жодної участі у вихованні та розвитку доньки не приймає, а навпаки - ухиляється від будь-якої участі у матеріальному забезпеченні, вихованні та спілкуванні з дитиною.

Посилаючись на вищеописані обставини, позивачка просила суд з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 04 серпня 2020 року ухвалити рішення яким: стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягненню дитиною повноліття та стягнути з відповідача додаткові витрати на користь позивачки на малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 23880,5 грн.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином направили суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов з урахуванням заяви про зміну вимог від 04 серпня 2020 року підтримують у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає частково.

У своєму відзиві відповідач зазначає про наявність в нього двох дітей від іншого шлюбу, дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною. Відповідач зазначив, що на даний час він офіційно не працює, має мінливий дохід, сукупний розмір якого не перевищує 15 000 грн. на місяць. Окремо акцентував у вагу суду на тому, що на його утриманні перебувають його непрацездатні батьки, які хворіють. Таким чином, відповідач просить суд ухвалити рішення та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). При цьому, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, зміст заяв по суті сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 травня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію шлюбу Серія НОМЕР_1 від 14 травня 2010 року.

У шлюбі у позивачки з відповідачем народилася дочка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 30.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано.

Також встановлено, що дочка проживає з позивачкою, що відповідачем в ході розгляду справи не заперечувалось.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності зі ст.ст. 11, 15 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.182 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач окрім дочки ОСОБА_2 має двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також матір - ОСОБА_6 . 1965 року народження, яка є інвалідом з дитинства та непрацездатного батька - ОСОБА_7 , 1964 року народження.

Отже, враховуючи те, що відповідач має на утриманні ще двох дітей , окрім ОСОБА_2 , непрацездатних батьків, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної дитини аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягненню дитиною повноліття.

При визначенні зазначеного розміру аліментів суд виходить із встановлених обставин у справі а також те, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини. Серед іншого суд, враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача іншої сім`ї, непрацездатних батьків які потребують його матеріальної допомоги та інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

За вказаних обставин вимога про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат слід зазначити наступне.

Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За умовами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вказано у ч.ч. 1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України покладає обов`язок доведення на кожну сторону тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження цих вимог, позивачкою до позовної заяви додано копії наступних документів: копію Виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 ; копію замовлення на надання медичних послуг від 14 вересня 2019 року; копію калькуляції послуг станом на 14 вересня 2019 року - 2 прим. Копія рахунку-акта ТОВ "Медичний центр "Добробут -Поліклініка" № 2000705 від 15 вересня 2019 року на суму 9996,00 грн; копію рахунку-акта ТОВ "Медичний центр "Добробут-Поліклініка" № 2001457 від 15 вересня 2019 року на суму 15385,00 грн.;копію рахунку-акта ТОВ "Медичний центр "Добробут-Поліклініка" № 2027585 від 28 вересня 2019 року на суму 1515,00 грн., та фіскального чека від 28 вересня 2019 року на суму 1515,00 грн.; копію рахунку-акта TOB "Медичний центр "Добробут-Поліклініка" № 2031164 від 30 вересня 2019 року на суму 997,00 грн., та фіскального чека від 30 вересня 2019 року на суму 997,00 грн.;копію рахунку-акта ТОВ "Медичний центр "Добробут-Поліклініка" № 2033649 від 01 жовтня 2019 року на суму 982,00 грн., та фіскального чека від 01 жовтня 2019 року на суму 982,00 грн.;копію рахунку-акта ТОВ "Медичний центр "Добробут- Поліклініка" № 2035645 від 02 жовтня 2019 року на суму 1757,00 грн., та фісскального чека від 02 жовтня 2019 року на суму 1757,00 грн.;копію рахунку-акта ТОВ "Медичний центр "Добробут-Поліклініка" № 2038001 від 03 жовтня 2019 року на суму 997,00 грн., та фіскального чека від 03 жовтня 2019 року на суму 997,00 грн.; копію рахунку-акта №2494980 від 04 червня 2020 року; копію замовлення на надання медичних послуг та копію виписки по рахунку позивачки.

Оцінюючи надані позивачкою в обґрунтування зазначених вимог докази на предмет їх допустимості та повноти, суд приходить до висновку про задоволення позову у в цій частині у повному обсязі, оскільки позивачкою доведено належними засобами доказування понесення нею додаткових витрат на утримання дитини, а саме на лікування.

В той же час, відповідач заперечуючи проти задоволення позову у повному обсязі, в тому числі і в цій частині не надав суду, будь-яких доказів на спростування тверджень позивачки.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1681, 60 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 273, 274, 275, 279, 280-283, ст.ст.352, 354,430 ЦПК України, суддя, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на утримання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімумуу для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2020 року і до досягненню дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць в частині стягнення з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), аліментів на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на утримання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) додаткові витрати на малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 23880,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 )у дохід держави у відшкодування судових витрат судовий збір у в розмірі 1681, 60 грн.

У задоволенні позову в іншій частині, відмовити.

Повне рішення суду складено 05 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя