Справа № 408/878/18-ц
Провадження № 2/408/101/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді Кускової Т.В.

при секретареві Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа органі опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та призначення їй опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом ОСОБА_3 , третя особа органі опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_4 є її сином та батьком її малолітніх онуків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких має від шлюбу з ОСОБА_7 .

Вказує, що протягом останніх трьох років відповідач ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання дітей, фактично переклав ці обов`язки на свою дружину ОСОБА_7 . Після смерті дружини ОСОБА_7 відповідач привіз дітей позивачу ОСОБА_1 та виїхав в м. Луганськ, тобто продовжив ухилятися від виховання та утримання дітей, в результаті чого останні, починаючи з серпня 2017 року, фактично до теперішнього часу перебувають на повному матеріальному утриманні в позивача та під його вихованням.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_4 взагалі не цікавиться життям дітей, зловживає спиртними напоями, з дітьми не проживає та їх не відвідує, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, перестав брати участь у вихованні та утриманні дітей, не спілкується з ними, не переймається їх здоров`ям та розвитком.

На підставі викладеного позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітніх дітей - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном над малолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року, до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судовому засіданні підтримала всі заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини та факти, викладені в позові, та наполягала на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. До суду подав нотаріально завірену заяву про відмову від батьківства та заяву з проханням розглянути справу без його участі в судових засіданнях.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, проти позовних вимог заперечень немає, до суду надав мотивований висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Представник третьої особи служба у справах дітей Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, проти позовних вимог заперечень немає, до суду надав мотивовані висновки про доцільність встановлення опіки над малолітніми дітьми відповідача та про можливість позивача бути їх опікуном.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підстав і доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат удолідитини, якиймає настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє від повідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї що найменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 вересня 1982 року міським відділом ЗАГС м. Ровеньки, актовий запис № 764, відповідач ОСОБА_3 є рідним сином позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_9

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 01 липня 2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 124, підтверджується факт реєстрації шлюбу між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ).

Факт смерті дружини відповідача - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Луганськ, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1463.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 18 грудня 2006 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 1147, відповідач ОСОБА_3 є батьком дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 08 серпня 2013 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 809, відповідач ОСОБА_3 є батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки від 05 грудня 2017 року № 983, виданої виконавчим комітетом Сотенської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 мешкає спільно з онуками ОСОБА_6 , липня ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Органом опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області було винесено мотивований висновок від 06 листопада 2017 року № 6479 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітніх дітей - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно змісту мотивувальної частини висновку встановлено, що на підставі клопотання ОСОБА_1 комісією з питань захисту прав дитини Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області було вивчено наявні матеріали, за результатами чого було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 батьківські обов`язки не виконує, не приймає участі в вихованні малолітніх сина та доньки, зв`язку із дітьми взагалі не підтримує, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає, на території Сотенської ради з 2000 року не з`являвся, фактично проживає в м.Луганську. Після смерті дружини відповідача, діти повністю перебувають на матеріальному утриманні позивача - ОСОБА_1 , яка є рідною бабусею дітей відповідача.

Службою у справах дітей Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області винесено мотивовані висновки про доцільність встановлення опіки над малолітніми дітьми відповідача ОСОБА_6 , липня ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (від 17 травня 2019 року № 124) та про можливість позивача ОСОБА_1 бути їх опікуном (від 17 травня 2019 року № 125).

Відповідно до вищевказаних висновків, складених на підставі звернення позивачки ОСОБА_1 та зібраних матеріалів перевірки, вбачається що ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_9 обидва займаються вихованням вказаних малолітніх дітей, які знаходяться на їх повному матеріальному утримання, їх матеріальний достаток дозволяє утримувати дітей на достатньому для рівні, обидва працевлаштовані, мають сукупний середньомісячний дохід в 4173,00 грн, мають своє житло, яке перебуває в належному стані, з належним санітарним умовами та умовами для проживання й розвитку дітей. Згідно медичного висновку, виданого Станично-Луганською ЦРЛ від 24 квітня 2019 року позивач за станом здоров`я здатна виконувати обов`язки опікуна.

Від сторін будь-яких заперечень щодо доцільності та можливості призначення опікуном ОСОБА_1 не надходило.

Вирішуючи спір, видається зазначити наступне.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, позбавленнябатьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків відвиконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їїфізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязінеобхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаютьдитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крімв ипадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересахдитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09).

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд засуджує поведінку та ставлення відповідача до власних дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дітей та вважає доведеним факт такого ухилення, а тому приходить до висновку про необхідність позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надаючи оцінку доказам по справі в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів, суд приходить до наступного.

Документально підтверджених відомостей про факт спільного проживання з дітьми та надання їм матеріальної допомоги по їх утриманню відповідно до ст. 180 СК України відповідач не надав, що дає суду обґрунтовані підстави вважати твердження позивача про відсутність матеріальної турботи відповідача про дітей такими, що відповідають дійсності.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно по положень ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Враховуючи вимоги ст. 166 СК, ч. 2 ст. 182 та ч.1,2 ст. 184 СК України та те, що відповідач участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно відповідно до позовних вимог стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Дослідивши всі наявні матеріали справи, суд вважає, що всі вимоги по суті позову пред`явлено з урахуванням інтересів дитини, а тому він підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 206,258,259,265,268,430 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 165, 166, 180-182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 29 січня 1999 року, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ), відносно його малолітніх дітей - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 23 березня 1999 року, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_9 ) опікуном над малолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кускова Т.В.