Справа № 212/3405/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - Позивач, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 (далі - Відповідач-1, ОСОБА_1 , Позичальник), ОСОБА_2 (далі - Відповідач-2, ОСОБА_2 , Поручитель-1), ОСОБА_3 (далі - Відповідач-3, ОСОБА_3 , Поручитель-2) про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилався на те, що між Позичальником та Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - Банк) 30.04.2008 був укладений Кредитний договір № 0076/08/05-N (далі - Кредитний договір), за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 38500,00 доларів США зі сплатою 12.5 % річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 38500,00 доларів США. З метою забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 уклали Договір поруки № 0076-П від 30.04.2008, Банк та ОСОБА_3 уклали Договір поруки № 0076-П-1 від 30.04.2008. За умовами цих Договорів поруки, Поручитель зобов`язується нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання Позичальником у повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. 26.03.2019 між ПАТ «Банк «Форум» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5, відповідно до якого Банк відступив ТОВ «ФК «Веста», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 0076/08/05-N від 30.04.2008. У подальшому ТОВ «ФК «Веста» змінило назву на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». За період користування кредитними коштами Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість Позичальника у повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку становить 17660,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.04.2020 становить 480 392,48 грн., з яких заборгованість за кредитом (тіло кредиту) - 11 867,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.04.2020 становить 322 823,20 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 4 206,32 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.04.2020 становить 114 421,16 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 1 586,20 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.04.2020 становить 43 148,12 грн., які Позивач просить стягнути солідарно з Позичальника та Поручителів.

03 вересня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного порядку з викликом учасників справи.

01 жовтня 2020 року ухвалою суду судовий розгляд був відкладений за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4

29 жовтня 2020 року судовий розгляд відкладений на 26 листопада 2020 року у зв`язку із відсутністю документального підтвердження щодо повідомлення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про час, дату та місце розгляду справи.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення у справі, в яких він позовні вимоги не визнав з огляду на їх недоведеність позивачем, при цьому посилався на те, що, по-перше, позивачем не доведений розмір заборгованості, вказаний у позові, оскільки позивачем не надано відповідні письмові докази на його підтвердження; по-друге, із доданих до позовної заяви доказів неможливо встановити чи не сплив строк позовної давності щодо частини періодичних платежів; по-третє, позивач пред`явив позов до поручителів за кредитним договором, але із наданого розрахунку заборгованості неможливо встановити коли саме Позичальник припинив виконувати зобов`язання, а отже неможливо встановити здійснення чергового платежу відповідно до графіку погашення кредиту, який також не доданий до позову, а тому, на думку Відповідача-1, виходячи із приписів ст. 559 ЦК України на момент звернення з позовом до суду порука була припинена; по-четверте, позивач заявив позовні вимоги до боржника та поручителів про солідарне стягнення боргу, тоді як, законом передбачено право позивача звернутися за стягненням заборгованості до кожного з боржників окремо і умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою, але позивач не скористався таким своїм правом, а тому, на думку, відповідача-1, має місце безпідставне збільшення наявної суми заборгованості втричі, оскільки позивач просив стягнути з кожного відповідачів повну суму заборгованості, що не відповідає, у даному випадку, ані суті солідарної відповідальності; по-п`яте, із матеріалів позовної заяви неможливо встановити, коли саме настав строк виконання зобов`язань за договором, оскільки зобов`язання повинне було виконуватися частинами, а позов не містить розрахунку заборгованості за кожним платіжним періодом окремо; і по-шосте, до матеріалів справи позивачем не додано жодного підтвердження того, що повідомлення про зміну кредитора направлялися як боржнику, так і поручителям. Набувши право вимоги 26 березня 2019 року, позивач не здійснив жодних дій щодо повідомлення боржника про перехід до нього права вимоги.

Представник позивача до суду не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_1 , позовні вимоги не визнав, просив врахувати надані письмові пояснення.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином про розгляд справи, надіслали до суду письмові заяві, у яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги не визнали, вважали їх недоведеними.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами.

Судом досліджені наступні письмові докази у справі.

Копія Кредитного договору № 0076/08/05-N, згідно з яким 30 квітня 2008 року Акціонерний комерційний банк «Форум» та ОСОБА_1 уклали Договір про надання кредиту у сумі 38500,00 доларів США на придбання житлової нерухомості строком по 28 квітня 2028 року зі сплатою за користування кредитними коштами 12,5 % процентів річних (а.с. 8-11).

Пунктами 2.3, 2.8 Кредитного договору передбачено, що Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 161,00 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобов`язань Позичальника по цьому Кредитному договору у повному обсязі, вимоги Банку погашаються у наступній черговості: в першу чергу сплачуються прострочені проценти та комісії, в другу - прострочена заборгованість за кредитом, в третю - строкові проценти та комісії, в четверту - строкова заборгованість за кредитом, в п`яту - можливі неустойки, штраф та пеня, потім - інші вимоги банку.

Згідно з п.п. 3.2.2, 3.2.3 Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку не виконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором. У разі несвоєчасного погашення кредиту або несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами Банк має право здійснювати договірне списання заборгованості з будь-яких рахунків Позичальника, відкритих Позичальникові.

Копію Додаткового договору № 1 до Кредитного договору від 24.01.2011, згідно з яким були внесені зміни до Кредитного договору, а саме у пункти 1.1, 1.3, 2.3, 2.7 щодо цілей кредиту та порядку його погашення (а.с. 12-13)

Копію Договору про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору від 04.07.2012, а саме про доповнення розділу 5 (а.с. 14).

Копія Договору поруки № 0076-П від 30 квітня 2008 року укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Форум», згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором, та зобов`язується в разі невиконання та/або порушення Боржником своїх зобов`язань перед Кредитором погасити заборгованість по Кредитному договору, при цьому Кредитор зобов`язується письмово повідомити Поручителя про невиконання Боржником своїх зобов`язань (а.с. 15-16).

Пунктами 3.1, 4.1 Договору поруки передбачено, що у разі невиконання зобов`язань по Кредитному договору та цьому Договору Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Порука припиняється: з припиненням зобов`язань за Кредитним договором; якщо Кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Копію Договору поруки № 0076-П-1 від 30 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «Форум» з аналогічними Договору поруки № 0076-П умовами (а.с. 17-18).

Розрахунок заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед Позивачем станом на 13.04.2020 включно: заборгованість по основній сумі кредиту 11 867,54 доларів США, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 4 206,32 доларів США, нараховані відсотки згідно з кредитним договором 1586,20 доларів США за період з 26.03.2019 по 13.04.2020 (а.с. 31).

Копія Договору № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги від 26.03.2019, згідно з яким Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» відступило новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у Додатку №№ 1, 1.1, 1.2 та Акті № 1 приймання-передачі документації до цього Договору (а.с. 34-37).

Копія Додатку № 1 Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, у якому у рядку 429 вказаний ОСОБА_1 , № договору 0076/08/05-N від 30.04.2008, загальна сума заборгованості у валюті 16073,86, заборгованість по тілу кредиту у валюті 11867,54, заборгованість по відсоткам у валюті 4206,32 (а.с. 38-39).

Копія Реєстру договорів поруки, прав вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, у якому у рядках 266, 267 вказані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , № договорів поруки 0076-П та 0076-П-1 від 30.04.2008 (а.с. 41-42).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, Позичальник та Поручителі взяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами у строк до 28 квітня 2028 року, сплачуючи її частинами не менше ніж по 161 дол. США щомісячно.

Таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

За своєю юридичною природою порука є договірним зобов`язанням, адже виникає на підставі договору.

За нормами статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає кілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі або частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не має права пред`явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором.

Як вбачається з досліджених судом доказів, між сторонами біли укладені різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

З огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки підстав для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з ч.3 ст. 554 ЦК України немає.

Отже, поручителі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не несуть у такому разі солідарно відповідальність, оскільки не можна сказати про їхню спільну поруку.

Таким чином, суд дійшов висновку про невідповідність позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Позивачем до позовної заяви не було надані докази на підтвердження розрахунку заборгованості, зокрема виписка з особового рахунку, при цьому у позові зазначається про часткове невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, однак детальний розрахунок щодо обсягу сплачених платежів боржником, розміру сплати кредитних коштів, їх своєчасність суду не наданий, що унеможливлює здійснення перевірки та надання оцінки судом правильності нарахування заборгованості та процентів.

При вирішенні справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення «Бочаров проти України», відповідно до якого суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду не доведено «поза розумним сумнівом» наявність заборгованості Відповідача-1 за кредитним договором саме у визначеному позивачем розмірі.

Таким чином, проаналізувавши письмові докази у справі, враховуючи вищенаведені правові норми, суд дійшов до переконання про недоведеність позивачем своїх позовних вимог щодо розміру заборгованості, а також, що позивачем невірно обрано спосіб захисту в частині пред`явлення позову про солідарне стягнення з Позичальника та Відповідачів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із вімовоюо у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 6, 15, 16, 512, 514, 525-526, 530, 611, 626-629, 634, 639, 1050, 1054, 1077, 1079, 1082 ЦК України, ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», , юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 30 листопада 2020 року.

Суддя: О. В. Колочко