СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11226/18

пр. № 2/759/342/20

27 липня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Марус А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторінцивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 вимогами якого є стягнення грошових коштів у розмірі 549391,00 грн. Свої позовні обгрутовує укладанянм між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договором позики 12.02.2014 р., відповідно до якого остання отримала в борг 14000,00 дол. США та 20 000,00 грн. та зобов`язалася виплачувати проценти кожного місяця у розмрі 280,00 дол. США та 400,00 грн., зобов`язання за яким остання не виконує, що підтверджує відповідною розпискою.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

21.11.2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить стягнути 14000,00 дол. США та 20 000,00 грн., а також відсотки за користування позикою у розмірі 5320,00 дол. США та 7600,00 грн. та судові витрати, які складаються звитрат на правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн. та судовий збір в розмірі 5494,00 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2018 року подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для можливості вирішення клопотань поданих представником відповідача щодо об`є'днання в одне провадження справи з ун. №759/11226/18 та 759/11218/18, а також щодо призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи.

06.03.2019 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в позові з підстав нікчемності правочину, що зумовлено відсутністю підпису відповідача на борговій розписці.

Ухвалою суду від 16.05.2019 року призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

08.11.2019 року від Київського НДІСЕ Міністерства Юстиції України надійшло повідомлення про неможливість проведення ексертизи у зв`язку з відсутністю оплати на її проведення.

У судові засідання призначені на 13.04.2020 року та 28.07.2020 року позивач/ представник позивача не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений судом належним чином.

У судові засідання призначені на 13.04.2020 року та 28.07.2020 року відповідач/представник відповідача не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Зважаючи на достатність заяв по суті справи, зокрема наявність відзиву відповідача, та дослідивши такі матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи керуючись ч.3 ст. 223 ЦПК України з ухваленням рішення.

Судом встановлені наступні обставини, як підтверджені доказами.

12.02.2014 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 14 000,00 доларів США та 20 000 грн., зобов`язалася сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 280 дол. США і 400 грн. кожного місяця та зобов`язалася повернути їх за першою вимогою, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.26).

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦПК України).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13 розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, і підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином виходячи із наявної у справі розписки про отримання грошових коштів, суд вважає договір позики укладеним.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України.Ст. 524 ЦК України встановлено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

22.03.2018 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з вимогою повернення позики, що підтиверджується листом з доказами відправлення та його отримання (а.с.10-11). Даною вимогою позикодавець зобов`язав позичальника повернути кошти та відсотки за користування позикою протягом одного місяця.

Представник позивача вказує, що відповідач в односторонньому порядку відмовилась від виконання взятих на себе зобов`язань по сплаті відсотків з 01.09.2016 року, та просить стягувати відсотки до 01.03.2018 року.

Оскільки датою повернення за вимогою позикодавця є 22.04.2018 року, то стягнення відсотків слід розраховувати до цієї дати. Однак, представник позивача здійснює розрахунок відсотків за договором позики та просить стягнути суму відсотків за період з 01.09.2016 року по 01.03.2018 року. Суд не виходить за межі позовних вимог. Виходячи із розрахованої суми відсотків представником позивача у розмірі 5320,00 дол. США та 7600,00 грн., такий розрахунок здійснений не по 01 березня 2018 року, а по 1 квітня 2018 року. Таким чином до сплати відсотків підлягає 18* 280 = 5320,00 дол. США, та 19*400 = 7600,00 грн.

Позивачем не заявляється вимога стягнення за порушення грошого зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України.

Відповідачем не доведено обставин вказаних у його відзиві, оскільки не надано доказів невідповідності підпису відповідача на поданій позивачем розписці.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що позов має бути задоволений, і з відповідача слід стягнути 14000,00 дол. США, 20000 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 5320 дол. США, та 7600 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 5 494,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 533, 539, 551, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,354,355, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) 14000,00 дол. США та 20000,00 грн. основного боргу; 5320 дол. США, та 7600 грн. відсотків за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 5 494,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 14000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць