Дата документу 09.06.2020 Справа № 336/7621/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7621/19
Провадження №22-ц/807/1537/20
Головуючий в 1-й інстанції - Зарютін П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2020 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 28 січня 2020 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у грудні 2019 року звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просив стягнути з відповідача на свою користь вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 50 530,57 гривень. За змістом позовної заяви, позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз». ПАТ «Запоріжгаз» направлено ОСОБА_1 заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, згідно з якою споживачеві, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно персональний ЕІС-код № НОМЕР_1 , а облік постачання (розподілу) природного газу на об`єкті споживача забезпечено комерційним вузлом обліку газу на базі лічильника газу типу 4 Самгаз RS/2001-2G4 №2670865. Відповідачем заяву-приєднання до договору розподілу природного газу на адресу оператора не повернуто. Споживач здійснював плату спожитого природного газу на підставі наданих рахунків за послуги, що підтверджує споживання газом, свідчить про фактичне приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В ході комплексного приладового обстеження працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за адресою: АДРЕСА_1 , припинено несанкціоноване споживання природного газу через несанкціонований газопровід, проведений шляхом прихованих заходів (п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем). У відповідності до вимог ч.5 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, за формою згідно додатку №11 до Кодексу, на місці виявленого несанкціонованого газопроводу складено акт про порушення № від 24.11.2016, визначено час його розгляду комісією 02.12.2016. Акт про порушення № від 24.11.2016 та акт про припинення газопостачання від 24.11.2016, разом із супровідним листом від 25.11.2016 направлено на адресу відповідача поштовим відправленням, поштове відправлення повернулось на адресу позивача з відміткою «за закінченням строку зберігання». 02.12.2016 комісією оператора ГРМ розглянуто обставини порушення та задоволено акт про порушення повністю, що оформлено протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення № 8 від 02.12.2016 в порядку п. 8 ч. 5 Розділу Хі Кодексу ГРМ. У відповідності до п. 11 ч. 5 Розділу XI Кодексу ГРМ на підставі акту про порушення № від 24.11.2016 оператором ГРМ складено акт-розрахунок від 27.12.2016 необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, що складає 50530,57 гривень. Розрахунок здійснено в порядку п.1 ч.3 Розділу XI Кодексу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв фізичної особи за період з дня набуття права власності (користування) на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передують дню виявлення порушення. Враховано наявність газових приладів (газова плита, газовий водонагрівач та газовий котел), кількість осіб, що проживають за даною адресою (1 особа) та опалювальну площу - 30,2 кв.м. Вартість природного газу визначена за цінами закупівлі природного газу оператором ГРМ протягом періоду не облікованого природного газу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2020 року, позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» вартість донарахованого (не облікованого) об`єму та обсягу природного газу у сумі 2 418,83 гривень (дві тисячі чотириста вісімнадцять гривень 83 копійки).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» в рахунок сплаченого судового збору 91,96 гривню (дев`яносто одна гривня 96 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, щодо часткового задоволення позову, оскільки в судовому засіданні не було встановлено способу вчинення правопорушення, а саме способу прокладання несанкціонованого газопроводу.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2020 року це 210 200 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн. (2102,00 грн. Х 100 = 210 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.07.2015 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу АЕ №642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 та Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Запоріжгаз» є оператором газорозподільної системи.

Відповідно до рішення загальних зборів товариства, затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ «Запоріжгаз» №20 від 10.04.2019, прийнято рішення про перейменування ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» у АТ «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз», яке відповідно до зміненого статуту (п.1.1) є правонаступником всіх прав та обов`язків вказаної юридичної особи. Копія статуту міститься у справі.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації (відповідь Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-71/20083 від 11.12.2019 на запит суду). Даних на підтвердження реєстрації права власності за ОСОБА_1 або іншою особою на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суду не надано.

Заява-приєднання до умов розподілу природного газу (для побутового споживача) Оператором ГРМ ПАТ «Запоріжгаз» по особовому рахунку НОМЕР_2 не містить підпису ОСОБА_1 . Її копія міститься у справі.

Відповідно до копії акту про порушення № від 24.11.2016, складеного представниками відділу інспектування оператора ГРМ ПАТ «Запоріжгаз», без участі споживача, за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціонований газопровід проведення шляхом прихованих заходів. В акті зазначені заходи щодо усунення порушення: механічне від`єднання несанкціонованого газопроводу, проведеного шляхом прихованих заходів методом механічного від`єднання від діючого газопроводу. Споживач запрошений на засідання комісії з розгляду акту на 02.12.2016.

24.11.2016 представником ПАТ «Запоріжгаз» складений акт про припинення та відключення газопостачання № НОМЕР_2 , за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до якого за адресою проживання споживача проведено припинення та відключення газопостачання за несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВ чи ГРМ, шляхом обрізки від газопостачання. Акт підписаний представниками ПАТ «Запоріжгаз», підпис споживача ОСОБА_1 у відповідній графі відсутній.

Вказані акти надіслані на адресу ОСОБА_1 згідно з супровідним листом від 25.11.2016, не вручені за закінченням строку зберігання (копія супровідного листа та конверта із поштовим повідомленням наявні у справі).

02.12.2016 відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», про що складено протокол №8 від 02.12.2016, який міститься у копії у справі. Згідно зі змістом протоколу, вид порушення вказаний відповідно до акту від 24.11.2016. Крім вказаного акту, предметом розгляду комісії були акт №12662 від 24.10.2016 про демонтаж засобу вимірювальної техніки, акт №12091 від 29.10.2016 про монтаж засобу вимірювальної техніки, супровідний лист, зазначений вище. Комісією прийнято рішення задовольнити акт про порушення № від 24.11.2016 повністю згідно з п.1 глави 2 розділу ХІ Постанови НКРЕКП Кодексу газорозподільних систем №2494 від 30.09.2015.

Згідно з актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, згідно з Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, зареєстрованим в МЮУ 06.11.2015 за №1379/27824 (далі - Кодексу), п. ХІ Порядку перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів (обсягів) природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу п.п. 2.2 на підставі акта про порушення від 24.11.2016 № до споживача ОСОБА_1 з приводу виявлених порушень, проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, у сумі 50 530,57 гривень з ПДВ, із посиланням на п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу. Ця сума, що, згідно з актом-розрахунком підлягала сплаті, відображена у рахунку на оплату, копія якого міститься у справі, від 27.12.2016. Строк сплати визначений ОСОБА_1 протягом 10 календарних днів з дати отримання цього рахунку.

Згідно з супровідним листом від 18.02.2017, надісланим на адресу ОСОБА_1 , йому повідомлено про розгляд акту 02.12.2016, проведення перерахунку (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період з 24.11.2014 по 23.11.2016 на суму 50 530,57 гривень, надіслано акт-розрахунок та рахунок на оплату. Лист не вручений за закінченням терміну зберігання згідно з позначкою відділення поштового зв`язку.

Крім того, на підтвердження вказаної суми необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, заявленої до стягнення з відповідача, позивачем надано розрахунок за період з 24.11.2014 по 23.11.2016.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що глава 4 на правовідносини, що склались між сторонами у справі, не розповсюджується, оскільки регламентує порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим. Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі) закріплений главою 3 Розділу XI Кодексу. Тому донарахування об`єму (обсягу) необлікованого природного газу має бути здійснене з 29.10.2016, як дати монтажу засобу вимірювальної техніки до дня виявлення порушення. Із врахуванням граничного об`єму споживання, який визначений розрахунком позивача - 355,800 м.куб. за період з 01.10.2016 по 31.10.2016 за ціною ВТВ 8,455680 грн. за 1 м.куб., за період з 29.10.2016 по 31.10.2016 стягненню з відповідача підлягає сума, вирахувана таким чином: 355,800 м.куб. / 31 календарний день у жовтні 2016 року *3 дні = 34,4323 м.куб.*8,455680 гривень = 291,15 гривень. До цієї суми необхідно додати вартість донарахованого позивачем природного газу за період з 01.11.2016 до 23.11.2016 відповідно до наявного у справі розрахунку - у сумі 2 127,68 гривень. Всього стягненню з відповідача таким чином підлягає сума 2 418,83 гривень.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується частково, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, щодо розрахунку вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу з 29.10.2016, як дати монтажу засобу вимірювальної техніки до дня виявлення порушення, і колегія суддів погоджується з розрахованим розміром вартості природного газу.

Разом з тим, право особи на судовий захист обмежується позовною давністю, сплив якої, за наявності заяви сторони у справі про її застосування, згідно частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

На спірні правовідносини поширюється позовна давність у три роки, перебіг якої почався з дня, коли позивач довідався про наявність несанкціонованого газопроводу - 24 листопада 2016 року, отже, на час пред`явлення даного позову, направленого до районного суду через засоби поштового зв`язку 02 грудня 2019 року, строк позовної давності сплинув, клопотання про його поновлення та відповідні докази на доведення поважності причин пропуску позивачем не заявлялись.

Натомість, 15 січня 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с.38-39), яка підлягає задоволенню.

Засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», дата якого визначена позивачем не має жодного правового значення для вирішення питання про застосування строку позовної давності.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вказаного не врахував, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права та помилково не надав оцінку дотримання позивачем строку позовної давності, посилаючись на обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» у зв`язку із пропуском позовної давності.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2020 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повна постанова складена 09 червня 2020 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

О.З. Поляков