Дата документу 26.11.2020 Справа № 336/5625/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/5625/20Головуючий у 1-й інстанції Дацюк О.І.
Пр. № 22-ц/807/3416/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомірського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою (а.с. 1-3), в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомірського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 03.07.2020 року про стягнення заборгованості в сумі 19904,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Дацюк О.І. (а.с. 20).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2020 року (а.с. 23-24) зазначену справу передано на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 27-32) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та матеріали позовної заяви ОСОБА_1 направити до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про відкриття провадження у цій справі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 34).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 26 жовтня 2020 року (а.с. 35), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.с. 40).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1,3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, передаючи за територіальною підсудністю дану цивільну справу до Дарницького районного суду м. Києва, керувався ст. 31, 187, 353, 354 ЦПК України та виходив із такого.

Ст. 27 ч. 1 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Ст. 28 ч. 12 ЦПК України визначено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Таким чином, місцем виконання виконавчого напису, який виконується приватним виконавцем, є місце проживання боржника.

Ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Судом витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відомості щодо місця реєстрації позивача (а.с. 21), однак, відповідно до витягу ОСОБА_1 не зареєстрований проживаючим у м. Запоріжжя (а.с.22).

Доказів протилежного позивачем не надано, а відповідно до виконавчого напису місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.14).

При вищевикладених обставинах, оскільки позивач за наявними у матеріалах справи відомостями проживає в м. Київ, відповідач перебуває у м. Київ, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що цивільна справа не підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, у зв`язку з чим цивільну справу належить направити на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не спростовують фактичних обставин, правильно встановлених судом першої інстанції під час постановлення ухвали, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі на теперішній час, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Місцезнаходженням відповідача ТОВ «Фінфорс», як юридичної особи у цій справі, є м. Київ (а.с.1).

Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. знаходиться у м. Київ (а.с. 13).

Місцем проживання (реєстрації) боржника ОСОБА_1 згідно із постановою приватного виконавця (а.с. 8) та виконавчого напису нотаріуса (а.с. 14) є АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надана довідка відповідного органу реєстрації на підтвердження того, що станом на час подачі вищезазначеного позову позивачем у цій справі (29.09.2020 року) чи на час постановлення оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі (09.10.2020 року) зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) позивача (боржника) ОСОБА_1 була саме будь-яка адреса у АДРЕСА_2 .

Територіальна підсудність справ позовного провадження визначається саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування фізичного особи.

У матеріалах цієї справи міститься витяг з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.22), за змістом якого: інформацію про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 не знайдено.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Ухвалою суду першої інстанції, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, не порушено права позивача на доступ до правосуддя.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування цієї ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору (а.с. 29), сплаченого ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 12, 81-82, 89, 141, 353, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 26.11.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.