Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини до непідконтрольної території України без згоди та супроводу батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 , звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька, ОСОБА_4 , у свідоцтві про народження якої батьком зазначено відповідача. Відповідач покинув сім`ю та проживає окремо, спілкуватися з позивачем не бажає, участі у вихованні доньки та догляді за нею не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Всі питання щодо виховання та утримання доньки вирішуються позивачем самостійно. Дитина відвідує заняття у художньому колективі вокальної студії «Ультразвук» вокального ансамбля «Сонечко». Активно приймає участь в концертних виступах які проводяться у Центрі дитячої та юнацької творчості, а також виїзних масових заходах. Дитині пропонують прийняти участь у конкурсах та фестивалях, що мають відбутися у м. Києві, м.Дніпрі, в інших містах України.

Дитина разом з матір`ю проживає на тимчасово окупованій території України, у м.Донецьку, тому позивач позбавлена можливості виїхати разом з донькою на територію, яка є підконтрольною Україні, з метою участі у конкурсах фестивалях для талановитих дітей, оскільки не має дозволу на в`їзд дитини до непідконтрольної території, бо батько дитини такого дозволу не надає, тому просила в судовому порядку надати їй дозвіл на виїзд з неконтрольованої території України та в`їзд до неконтрольованої території України через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною 16 річного віку без згоди та супроводу батька.

У судове засідання позивач не з`явилася, у позові вказала про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у порядку п. 10 ст. 187 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на Веб-порталі «Судова Влада». Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 18.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про н6ародження серії НОМЕР_2 , виданим 15.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у місті Донецьку.

З довідки, виданої дитячою установою м.Донецька, випливає, що ОСОБА_4 відвідує заняття у художньому колективі вокальної студії «Ультразвук» вокального ансамбля «Сонечко».

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з пунктом 5.1.1 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» від 14.04.2017 року N 222 в`їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57.

Пунктом 5.1.2 вказаного Тимчасового порядку передбачено, що виїзд з неконтрольованої території громадян України які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Тобто виїзд з неконтрольованої території на територію України не вимагає дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року (з змінами і доповненнями), за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (із змінами і доповненнями), передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 вищевказаних Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Тобто, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки виїзд дитини ОСОБА_4 з тимчасово окупованої території, через лінію зіткнення, за кордон відповідає інтересам дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, в той же час відповідач ОСОБА_2 не надає згоду на виїзд дитини за кордон, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.

На підставі викладеного, ст. ст. 3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини до непідконтрольної території України без згоди та супроводу батька, задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзд з тимчасово окупованої території України та в`їзд на тимчасово окуповану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дитиною 16 річного віку без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук