КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/76/20
Провадження № 22-вк/824/94/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., за участю секретаря судового засідання Войтенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 13 березня 2020 року у складі одного третейського судді Логош Тетяни Василівни в справі № 22/20 за позовом кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява кредитної спілки «СуперКредит» (далі - КС «СуперКредит»), в якій заявник проситьвидати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 13 березня 2020 року у складі одного третейського судді Логош Т.В. в справі № 22/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «СуперКредит» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 24 866,41 грн та стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 051,00 грн.

На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що зазначеним рішенням третейського суду задоволено позов кредитної спілки до поручителя позичальника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 9 червня 2017 року № СК-18/0068/17/82/99, а саме: суми несплаченого тіла кредиту в розмірі 7 286,81 грн, суми нарахованих процентів станом на 14 лютого 2020 року в розмірі 6 496,79 грн, суми нарахованої пені за період з 11 січня 2019 року по 20 вересня 2019 року в розмірі 7 389,01 грн, суми сплаченого третейського збору в розмірі 2 000,00 грн та суми понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1 693,80 грн, що разом складає суму коштів в розмірі 24 866,41 грн. Проте станом на день подання даної заяви рішення в добровільному порядку боржником не виконано, будь-яких дій щодо погашення заборгованості останнім не здійснено.

В судове засідання КС «СуперКредит», яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, свого уповноваженого представника не направила.

ОСОБА_1 також в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

У відповідності до вимог частини першої статті 485 ЦПК України апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників третейського розгляду на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 9 червня 2017 року між КС «СуперКредит» (кредитодавець) та ОСОБА_2 (позичальник), ОСОБА_1 (поручитель) було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК-18/0068/17/82/99 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 10 049,64 грн на умовах строковості, зворотності, платності цільового характеру використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Ціль кредиту - на ведення особистого селянського господарства.

27 червня 2017 року між КС «СуперКредит» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору кредитної лінії від 9 червня 2017 року № СК-18/0068/17/82/99, за яким кредитодавець надає позичальнику транш згідно кредитного договору в сумі 10 049,64 грн, з урахуванням якого сума залишку виданого кредиту складає 10 049,64 грн. Сторони погодили графік платежів по кредиту та процентах з врахуванням раніше сплачених платежів та вказаного пункту 1 траншу.

З метоюзабезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 9 червня 2017 року між кредитною спілкою та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір поруки № СК-18/0068/17/82/99, за умовами поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по кредитному договору кредитної лінії від 9 червня 2017 року СК-18/0068/17/82/99 та додатками до нього, укладених між кредитодавцем і позичальником.

У пункті 4.2. договору поруки сторони погодили, що спори, пов`язані з даним договором, вирішуватимуться шляхом їх розгляду Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» відповідно до його регламенту.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 порушила умови кредитному договору кредитної лінії від 9 червня 2017 року № СК-18/0068/17/82/99 щодо своєчасного внесення платежів у рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів, КС «СуперКредит» звернулася з позовною заявою до поручителя ОСОБА_1 до третейського суду.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 13 березня 2020 року у складі одного третейського судді Логош Т.В. в справі № 22/20 позов КС «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь КС «СуперКредит»(02140, м. Київ, пр. П. Григоренка 39-б, оф. 123, , IBAN НОМЕР_2 , в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) суму несплаченого тіла кредиту в розмірі 7 286,81 грн, суму нарахованих процентів станом на 14 лютого 2020 року в розмірі 6 496,79 грн, суму нарахованої пені за період з 11 січня 2019 року по 20 вересня 2019 року в розмірі 7 389,01 грн, суму сплаченого третейського збору в розмірі 2 000,00 грн та суму понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1 693,80 грн, що разом складає суму коштів в розмірі 24 866,41 грн.

Так, провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Частиною третьою статті 485 ЦПК України визначено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 ЦПК цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

- на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

- справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

- пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

- рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

- третейська угода визнана недійсною;

- склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

- рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

- постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

- третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави визначені у частині шостій статті 56 Закону України «Про третейські суди».

Встановлено, що наявні матеріали справи не містять підстав, встановлених статтею 486 ЦПК України та статтею 6 Закону України «Про третейські суди», для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відносноборжника ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (стаття 12 Закону України «Про третейські суди»).

Відповідно до статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилом статті 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалене третейським судом рішення боржником добровільно не виконується, ніяких дій щодо погашення кредитної заборгованості останній не здійснює.

Докази, що третейська угода (застереження) визнана недійсною відсутні, склад третейського суду, яким ухвалено рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, а питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

При цьому вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором заявленадо поручителя позичальника, відтак він не є споживачем фінансових послуг і обмеження, встановленні пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», на даний випадок не розповсюджуються.

З огляду на викладене, а також враховуючи ті обставини, що справа, у якій ухвалено рішення, підвідомча третейському суду, строк для звернення за видачею виконавчого документа не сплинув, вирішення третейським судом питання не виходить за межі третейської угоди (застереження), а відомості про оскарження або скасування рішення третейського суду в матеріалах справи відсутні, апеляційний суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

За правилом частини першої статті 487 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Одночасно суд зазначає, що ухвала про задоволення заяви щодо видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки відсутня в переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги, згідно із частиною першою статті 353 та статті 487 ЦПК України.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладених, зокрема, але не тільки, у постанові від 25 січня 2019 року у справі № 755/6330/16-ц (провадження № 61-49134ск18).

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь КС «СуперКредит» стягуються документально підтвердженні судові витрати, понесені заявником, а саме 1 051,00 грн сплаченого судового збору за подання заяви.

Керуючись статтями 23, 141, 259, 265, 268, 485 - 487 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 13 березня 2020 року у складі одного третейського судді Логош Тетяни Василівни в справі № 22/20 за позовом кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 13 березня 2020 року у складі одного третейського судді Логош Тетяни Василівни в справі № 22/20 за позовом кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь кредитної спілки «СуперКредит» (02140, м. Київ, пр. П. Григоренка 39-б, оф. 123, , IBAN НОМЕР_2 , в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) суму несплаченого тіла кредиту в розмірі 7 286,81 грн, суму нарахованих процентів станом на 14 лютого 2020 року в розмірі 6 496,79 грн, суму нарахованої пені за період з 11 січня 2019 року по 20 вересня 2019 року в розмірі 7 389,01 грн, суму сплаченого третейського збору в розмірі 2 000,00 грн та суму понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1 693,80 грн, що разом складає суму коштів в розмірі 24 866,41 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят шість гривень 41 копійка)».

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь кредитної спілки «СуперКредит» (02140, м. Київ, пр. П. Григоренка 39-б, оф. 123, , IBAN НОМЕР_2 , в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) сплачений судовий збір за подання заяви в розмірі 1 051,00 грн (одна тисяча п'ятдесят одна гривня).

Ухвала суду набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко