Справа № 700/836/20
Провадження № 2/700/415/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Пічкура С.Д.,

за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/836/20 провадження №2/700/415/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконавчого комітету Бужанської сільської ради с. Кам`яний Брід Лисянського району Черкаської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Бужанської сільської ради с. Кам`яний Брід Лисянського району Черкаської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кам`яний Брід, Лисянського району, Черкаської області померла їхня мама ОСОБА_4 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.12.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3620 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, яка розташована на території Кам`янобрідської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області. За життя ОСОБА_4 заповіту не залишила. Вони є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , протягом її життя доглядали її, здійснили її поховання за власний рахунок та на даний час користуютьсяся спадковим майном. Інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку в спадку немає. Бажаючи прийняти спадкове майно, вони звернулися до Лисянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна, однак отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (постанова №1519/02-31 від 10.10.2020 року). Зокрема, постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій мотивована відсутністю документів, які б підтверджували факт родинних відносин між ними та ОСОБА_4 та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Із заявами про відмову від спадщини до нотаріальної контори вони не зверталися.

Крім того, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 24.12.2015 року, паспорті громадянина України та інших правовстановлюючих документах по батькові мами зазначено як « ОСОБА_5 », тоді як у їхніх свідоцтвах про народження (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 28.01.1975 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 26.08.1959 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 22.04.1972 року) по батькові мами зазначено - « ОСОБА_6 ». У державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №002387 виданому 16.05.2002 року, також допущено помилку та вказано прізвище мами « ОСОБА_6 », замість вірного « ОСОБА_5 ». У зв`язку з тим, що спадкодавець помер, відновлення документів, що посвідчують юридичний факт є неможливим, необхідно встановити факт родинних відносин та факт належності правовстановлюючого документа спадкодавцю. За таких обставин вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивачі у підготовче судове засідання не з`явилися, просили про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кам`яний Брід, Лисянського району, Черкаської області померла мати позивачів - ОСОБА_4 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.12.2015 року.

Вирішуючи питання про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд виходить з наступного.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.12.2015 року, паспорта громадянина України та інших правовстановлюючих документів вбачається, що по батькові спадкодавець зазначена як « ОСОБА_5 », тоді як у наших свідоцтвах про народження (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 28.01.1975 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 26.08.1959 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 22.04.1972 року)спадкодавця по батькові зазначено - « ОСОБА_6 ».

У державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №002387 виданому 16.05.2002 року вказано прізвище спадкодавця « ОСОБА_6 », замість вірного « ОСОБА_5 ».

Відповідно до довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 23.10.2020 року №427 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є однією особою, проживала за адресою АДРЕСА_1 та є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 23.10.2020 року №428, ОСОБА_7 на території Кам`янобрідської сільської ради не проживала, а проживала та була зареєстрована ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 23.10.2020 року №428 вбачається, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР №002387 належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а не ОСОБА_7 .

У зв`язку з тим, що спадкодавець помер, відновлення документів, що посвідчують юридичний факт є неможливим, необхідно встановити факт родинних відносин та факт належності правовстановлюючого документа спадкодавцю.

Від встановлення вказаного факту родинних відносин та факту правовстановлюючих документів спадкодавцю залежить реалізація права позивачів на спадщину за законом та подальше розпорядження спадковим майном.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що обставини, які викладені позивачами у позовній заяві знайшли своє підтвердження у наданих суду доказах, а тому суд вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 є однією особою та матір`ю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР №002387 виданий 16.05.2002 року на ім`я ОСОБА_7 фактично належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо визнання права власності на спадкове майно суд виходить з наступного.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3620 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, яка розташована на території Кам`янобрідської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області.

За життя ОСОБА_4 заповіту не залишила.

Позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , протягом її життя доглядали її, здійснили її поховання за власний рахунок та на даний час користуються спадковим майном.

Інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку в спадку немає.

Бажаючи прийняти спадкове майно, позивачі звернулися до Лисянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна, однак отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (постанова №1519/02-31 від 10.10.2020 року) у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт родинних відносин та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Із заявами про відмову від спадщини до нотаріальної контори позивачі не зверталися.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям).

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України від 19.03.2010 р №2), відповідно до ст.1225 ЦК України і ст.131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на те, що позивачі фактично прийняли спадщину, тому за ними необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 328, 392, 1216, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України , ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315- 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконавчого комітету Бужанської сільської ради с. Кам`яний Брід Лисянського району Черкаської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є однією особою та матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №002387 виданий 16.05.2002 року на підставі рішення Кам`янобрідської ради народних депутатів від 16.05.2002 року №2-1 на ім`я ОСОБА_7 фактично належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_6 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3620 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №950021 від 21.06.2011 року, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_6 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.21 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №002387 від 16.05.2002 року, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_7 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.21 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №002387 від 16.05.2002 року, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_8 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.21 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №002387 від 16.05.2002 року, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур