ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 лютого 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Орєхова О.І.,
за участі секретаря - Сокур О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
06 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.
26 лютого 1983 року він, ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у Виконавчому комітеті Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 3.
Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Причиною розпаду сім`ї є те, що між ним і ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, які пов`язані з відсутністю взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємної любові, а також різні погляди у нього та відповідача на сумісне життя.
В зв`язку з цим виникають сварки та різні сімейні непорозуміння, що і призвело до припинення шлюбних відносин. З ОСОБА_2 на даний час вони проживають окремо.
Таким чином, їхня сім`я розпалась повністю і перспектив на примирення не має.
Шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі недоцільно.
Просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 26 лютого 1983 року у Виконавчому комітеті Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № (а.с. 2).
Ухвалою судді від 28 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 10 годину 30 хвилин 29 січня 2020 року (а.с. 14-15).
Ухвалою суду від 29 січня 2020 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 25 лютого 2020 року (а.с. 22).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву, отримана судом 29.01.2020 року за вх. № 3341, в якій просив справу за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 20).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 26).
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчиненням іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь - кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 про слухання справи, яке було призначено на 25 лютого 2020 року була повідомлена завчасно, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України.
З боку відповідача ОСОБА_2 жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.
Також, не надходив і відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року вирішено провести заочний розгляд у вищезазначеній цивільній справі.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Встановлено, що 26 лютого 1983 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Виконавчим комітетом Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, про що 26 лютого 1983 року складено відповідний актовий запис № 3, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повторного свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданої 13 листопада 2019 року Білоцерківським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 5).
Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. На протязі довгого часу подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного.
Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.
Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.
Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, на протязі довгого часу подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.
Звертаючись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, позивач не звертався з вимогою про стягнення з відповідача сплаченого ним судового збору.
А тому, суд вважає за можливим віднести понесені судові витрати у сумі 768,40 гривень, які документально підтверджуються наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с. 1) за рахунок позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 56, 105, 110-112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 82, 133, 141, 265, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб зареєстрований 26 лютого 1983 року Виконавчим комітетом Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Судові витрати залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт, серії НОМЕР_3 );
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).
Повне судове заочне рішення складено 25 лютого 2020 року.
Заочне рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СуддяО. І. Орєхов