ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 647/1713/20 Головуючий у І інстанції Корсаненкова О.О.
Номер провадження 22-ц/819/1601/20 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.,

розглянувши у місті Херсоні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Бериславського районного суду Херсонської області, ухваленого 08 вересня 2020 року під головуванням судді Корсаненкової О.О., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в вимогою стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 16 березня 2011 року станом на 31 березня 2020 року у розмірі 105742,53 гривні, яка складається з 1041,53 гривні заборгованості за тілом кредиту, 1041,53 гривні заборгованості за простроченим тілом кредиту, 94689,07 гривні заборгованості за простроченими відсотками, 4500,38 гривні заборгованості по сплаті пені, 500 гривень штрафу у фіксованій частині та 5011,55 гривні штрафу у процентній складовій, просив також відшкодувати витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривень.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідачка заявою від 16 березня 2011 року звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, на підставі якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 гривень, з підписанням заяви ОСОБА_1 погодилася з укладенням між сторонами договору про надання банківських послуг, з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, допустила заявлену до стягнення заборгованість.

Заочним рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» кредитну заборгованість у розмірі 1041,53 гривні, у відшкодування судового збору 21,02 гривні, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду поставлено питання про скасування рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалення нового рішення про задоволення позову в цій частині з підстав, зазначених у ньому, в решті рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування скарги зазначено, що позивачем надано до суду копію анкети-заяви, з якої чітко вбачається персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки, зокрема і відсоткова ставка, відповідачка висловила згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчила її, власноручно підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій зазначено базову відсоткову ставку за користування кредитом 2,5%, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні, проте вказану довідку суд першої інстанції належним чином не оцінив, не взяв до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 382/327/18-ц, відповідачка підписала анкету-заяву, ідентифікувалася у банку, ознайомилася з Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, їй було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку Універсальна, так як вищевказаною підписаною відповідачкою довідкою визначено розмір відсотків за користування кредитом, то вони підлягають стягненню, окрім того до суду першої інстанції було надано виписку за рахунком позичальника, відповідно до якої відповідачка користувалася кредитними коштами, знімала їх в банкоматах, розраховувалася за товари та послуги, частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці, банківська виписка має статус первинного документу, відповідачка приєдналася до запропонованої банком пропозиції, з моменту підписання фізичною особою заяви між банком та клієнтом був укладений договір у порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідачки відсотків по кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За результатами заочного розгляду даної справи суд першої інстанції ухвалив рішення про часткове задоволення позову лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відмовив у задоволенні решти позовних вимог з посиланням на правову позицію у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, з чим колегія суддів у повній мірі погодитися не може, оскільки обставини у даній справі та у справі, яка перебувала на розгляді вищої судової інстанції, не є тотожними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до банку з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій зазначено, що відповідачка згодна з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, що вона ознайомилася та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, Умови та правила надання банківських послуг розміщенні на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на вказаному сайті, на підставі кредитного договору відповідачці було видано кредитну картку № НОМЕР_1 від 16 березня 2011 року терміном дії до січня місяця 2015 року, та № НОМЕР_2 від 21 березня 2012 року терміном дії до січня місяця 2016 року, крім заяви 17 березня 2011 року відповідачкою була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за договором SAMDN4612, яка містить всі істотні умови договору, у відповідності до неї за отриманою відповідачкою кредитною карткою кожну використану нею суму кредитних коштів вона повинна була повертати до 25 числа наступного за місяцем використання місяця зі сплатою 2,5 % від суми користування на місяць (30 % на рік), обов`язковий щомісячний платіж становить 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - базова процентна ставка за договором та 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць, штраф при порушенні строків платежу по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше чим на 30 днів, складає 500 гривень + 5% суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії, за розрахунком позивача заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 31 березня 2020 року становить вказану у позові суму з відповідними складовими.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані вказаними документами, ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, за якими позивач надав відповідачці грошові кошти (кредит), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти, проте не виконала такого обов`язку.

За положеннями ст. ст. 207, 626, 628, 638 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно положень ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Розмір відсотків за користування кредитом передбачений вище зазначеною довідкою відповідачки, до стягнення позивачем заявлена заборгованість по їх сплаті у сумі 94689,07 гривні, у відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 проценти на суму кредиту можуть бути нараховані лише в межах строку кредитування.

Відповідно до розрахунку позивача та виписки по рахунку відповідачка певний час користувалася кредитними коштами, частіше знімала кошти, ніж вносила їх на погашення заборгованості з порушенням визначеного умовами договору строку, останній раз реально скористалася кредитними коштами для сплати телеком-послуг у сумі 20 гривень 08 грудня 2014 року, що на той час склало загальну заборгованість за кредитом у сумі 1914,36 гривні, обов`язок по поверненню цієї суми не менше 7 % у розмірі 134 гривні у неї виник 25 січня 2015 року, відповідачка такий обов`язок виконала несвоєчасно і не у повній мірі та сплатила 48,63 гривні 26 січня 2015 року, потім 98 гривень 02 лютого 2015 року, 298 гривень 02 червня 2015 року, 194 гривні 05 червня 2015 року, 96 гривень 08 червня 2015 року, 310 гривень 02 липня 2015 року, 198 гривень 07 липня 2015 року, 145,50 гривні 08 липня 2015 року, всього сплатила 1388,13 гривні, а повинна була 938 гривень, тобто переплатила 450,13 гривні на три місяці 19 днів наперед, потім обов`язок по поверненню суми у розмірі 134 гривень настав 25 серпня 2015 року, проте, оскільки відповідачка переплатила 450,13 гривні (за серпень, вересень, жовтень) такий обов`язок настав з 25 листопада 2015 року, станом на останню дату відповідачка не доплатила обов`язковий платіж у розмірі 85,87 гривні, тому з останньої дати у відповідачки виникло прострочення по поверненню 7% щомісячного платежу від суми заборгованості, станом на 30 листопада 2015 року заборгованість відповідачки за кредитом складала 871,71 гривні, процентна ставка з 2,5% до 2,9% збільшилася з 01 вересня 2014 року, з 2,9% до 3,6% з 01 квітня 2015 року, відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг у випадку наявності простроченого кредиту строком повернення кредиту у повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості, таким днем, який фактично є днем закінчення строку кредитування, у даному випадку є 23 червня 2016 року, у відповідності до розрахунку позивача заборгованість відповідачки станом на 30 червня 2016 року складає 870,02 гривні заборгованості за тілом кредиту, 1717,49 гривні заборгованості за відсотками (всього 2587,51 гривні), вказані суми слід визнати такими, що підлягали поверненню відповідачкою позивачу в межах строку кредитування, разом з тим за межами вказаного строку у відповідності до розрахунку відповідачкою було сплачено 299,62 гривні, які зменшують доведену заборгованість за кредитом з 2587,51 гривні до 2287,89 гривні, отже з урахуванням сплаченої суми поза межами строку кредитування підлягає стягненню 540,40 гривні заборгованості за кредитом та 1717,49 гривні заборгованості за відсотками, які разом складають загальну суму 2287,89 гривні.

Ст. 611 ЦК України та умовами договору між сторонами передбачено відповідальність позичальника за порушення зобов`язання у вигляді сплати штрафу та пені, проте позивачем на вимогу ст. ст. 12, 81 ЦПК України не було надано до суду обґрунтованого та відповідного умовам договору розрахунку належної до стягнення неустойки з врахуванням фактичного строку кредитування, підстави для задоволення даної позовної вимоги відсутні.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення у справі в частині розміру стягнення заборгованості за тілом кредиту та відшкодування витрат по сплаті судового збору змінити, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті процентів скасувати з ухваленням нового рішення, в решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» кредитної заборгованості змінити, суму 1041,53 гривні зменшити до 540,40 гривні.

Це ж рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті процентів скасувати, зазначені вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 1717,49 гривні.

Загальну суму стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» в погашення заборгованості за кредитним договором визначити у розмірі 2257,89 гривні.

Це ж рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» у відшкодування судових витрат змінити, збільшивши їх розмір з 21,02 гривні до 44,77 гривні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» у відшкодування витрат по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги пропорційно до задоволеної частини її вимог 51,07 гривні.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2) ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.А. Кузнєцова