Справа № 720/2560/19
Провадження № 2/720/154/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Скриндіца С.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мамалигівської сільської ради об`єднаної територіальної громади, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 своєчасно прийняли по 1/4 частці домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як спадкоємці за законом першої черги. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на 3/4 частки вказаного домоволодіння. Спадщину після його смерті позивач прийняла своєчасно як спадкоємець за законом другої черги. Однак, оскільки при житті спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача Мамалигівської сільської ради об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися та не повідомила суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги Мамалигівської сільської ради Новоселицького району № 1595 від 26 листопада 2019 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння.

Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований до 1934 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Мамалигівській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння.

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння побудоване відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частки вказаного домоволодіння.

Згідно ст. 1218 ЦК України, діючого на час відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкодавець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 02 грудня 1962 року вбачається, що позивач змінила дівоче прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Спадщину після смерті ОСОБА_4 своєчасно прийняли по 1/4 частки кожен як спадкоємці по закону 1 черги її син ОСОБА_5 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Мамалигівської сільської ради № 1596 від 26 листопада 2019 року, та донька ОСОБА_2 , звернувшись в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 ..

Слід зазначити, що відповідно до наявного у спадковій справі останнього заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_4 , який був складений 10 жовтня 2016 року, остання заповіла житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 третій особі ОСОБА_8 , а житловий сарай заповіла ОСОБА_5 ..

В той же час, ОСОБА_8 спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняла, а відповідно до технічного паспорту спадкового домоволодіння станом на 24 січня 2019 року така будівля (споруда) як житловий сарай у домоволодінні не значиться, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність у даному домоволодінні предмету спадкування, який був зазначений у заповіті (житловий сарай).

У зв`язку із неприйняттям спадщини спадкоємцем за заповітом ОСОБА_8 та відсутністю у домоволодінні предмету спадщини вказаному у заповіті у виді житлового сараю, майно домоволодіння в порядку ч. 2 ст. 1223 ЦК України було успадковане спадкоємцями за законом 1 черги - дітьми спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ..

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на 3/4 частки вищевказаного домоволодіння, тобто на 1/4 частку, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 та на 1/2 частину його власної частки, яку він набув в майні колишнього колгоспного двору.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За змістом ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 як спадкоємець по закону 2 черги, своєчасно прийняла його сестра ОСОБА_2 , звернувшись в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 ..

В цей же термін діти спадкодавця ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від прийняття спадщини відмовились.

Однак, у зв`язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті ОСОБА_4 та спадкоємцем за законом 2 черги після смерті ОСОБА_5 , спадщину прийняла своєчасно, інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов слід задовольнити та право власності на спадщину визнати за нею в порядку спадкування.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу ОСОБА_2 , яка сплатила судовий збір у даній справі, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 1350 гривень.

На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261, 1262, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літера «А», загальною площею 60,80 кв.м., житловою площею 29,20 кв.м., літньої кухні літера «Б», сараїв літера «В», «Г», «Д», «Е», вбиральні літера «Є», колодязя № 1, огорож і № 2-3, а саме 1/4 частку в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 та на 3/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_5 .

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 1350 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ляху Г.О.