28.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/5429/19
Провадження №2/205/1143/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 рокум. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Шавули В.С., при секретарі Далакян Л.А., за участю позивача ОСОБА_1 , адвоката Лукаш Л.А., відповідача ОСОБА_2 , адвоката Сазонової М.О., відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.06.2019 року звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до територіальної громади м.Дніпропетровська в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кравченка О.О. про визнання недійсним виділу в натурі частки із спільного майна, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації.

Ухвалою від 24.06.2019 року за заявою відкрито провадження.

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із зустрічним позовом до ОСОБА_1 третя особа територіальна громада м.Дніпропетровська в особі Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, встановлення порядку користування земельною ділянкою (т.1 а.с. 174-179). Яку ухвалою від 25.11.2019 року прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

У судовому засіданні 28 травня 2020 року позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 з метою забезпечення доказів, подано суду на розгляд клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. В особі адвоката Сазонової М.О. підстави для задоволення судом даного клопотання підтримав.

У своїй висловленій думці позивач ОСОБА_1 , адвокат Лукаш Л.А заперечували проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості пропуску процесуального строку, оскільки за переконанням представника, доводи адвоката не свідчать про наявність поважних причин.

Відповідач ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 у своїх позиціях покладалися на розсуд суду.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кравченка О.О. у судове засідання не з`явився, до суду надіслав письмову заяву про розгляд справи без своєї участі.

При вирішення питання суд виходить із наступного.

Відповідно до статей 44, 81, 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Вказані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 12 ЦПК України, згідно з положеннями якої цивільне судочинство у місцевих судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 та ч. 7 ст. 178 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Водночас, відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення... Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Тобто, право на поновлення строку реалізується з урахуванням конкретних обставин, яким суд має надати правову оцінку і які сторона повинна обґрунтувати.

При цьому, суд враховує, що подання клопотань після переходу до початку розгляду справи по суті без належних на те правових підстав, які визначені ст. 209 ЦПК України, є по своїй суті затягуванням судового процесу.

Необґрунтовані клопотання призводять до штучного затягування судового процесу, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Також, необхідно вказати, що поновлення процесуальних строків є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З урахуванням викладеного, суд погоджується із запереченнями позивача про те, що у даному випадку, подане з пропущенням процесуального строку на розгляд суду майже через 10 місяців з часу подання до суду зустрічного позову та прийняття його до розгляду судом клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи є формою затягування судового розгляду, адже відповідачу було надано достатньо часу на зібрання та подання доказів в обґрунтування своїх вимог.

У зв`язку із чим, клопотання підлягає залишенню без розгляду.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 44, 81, 84, 126,127, 178, 182, 209, 222 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 від 28.05.2020 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення .

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений ст.. 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Суддя В.С. Шавула