Справа № 946/5552/20
Провадження № 2/946/2830/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила:

- встановити факт родинних відносин, а саме що спадкодавець ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 являлись матір`ю та донькою;

- встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, її матір`ю - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку площею 3,42 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 495834, виданий 26.05.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10-08-429);

- майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області вартістю 2410 грн., (Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД - ХVІ № 10081303, виданий 27.01.2003 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 подати заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що позивача знає добре, в 1998 року позивач ОСОБА_1 приїхала в Україну з Республіки Білорусь і з того часу почала проживати разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає і по теперішній час. Підтвердила факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, її матір`ю - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 знає добре. З 1998 року позивач почала проживати разом із спадкодавцем, своєю матір`ю ОСОБА_3 , оскільки остання хворіла та потребувала стороннього догляду і позивач за нею доглядала. Підтвердив факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, її матір`ю - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Вислухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належало наступне майно:

- земельна ділянка площею 3,42 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 495834, виданого 26.05.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10-08-429;

- майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області вартістю 2410 грн., згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД - ХVІ № 10081303, виданого 27.01.2003 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.08.2005 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 61459125 від 28.08.2020 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є:

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.05.1956 року, виданого виконавчим комітетом Кислицького РАЦСу Суворовської селищної ради Ізмаїльського району одеської області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 08.12.1976 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР, згідно якого ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 »;

Факт родинних відносин, а саме те, що спадкодавець ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 являлись матір`ю та донькою підтверджується співпадінням зазначення їх родових прізвищ, які відображені в наданих суду документах та підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, її матір`ю - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 підтверджений поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , допитаними в судовому засіданні.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до п. 3.1 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В свою чергу відповідно до п. 3.5 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (посвідка на постійне місце проживання в Україні серії НОМЕР_4 , від 30.11.2004 року, РНОКПП - НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що спадкодавець ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 являлись матір`ю та донькою.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку площею 3,42 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 495834, виданий 26.05.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10-08-429);

- майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, вартістю 2410 грн. (Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД - ХVІ № 10081303, виданий 27.01.2003 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.11.2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус