Провадження № 2-з/761/167/2020
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О. розглянувши без виклику сторін заяву представника позивача про забезпечення доказів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою.

В даній заяві просить суд: невідкладно допитати ОСОБА_1 в якості свідка в судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва.

Заяву обґрунтовує тим, що заявник звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання. Остання бажає, щоб її допитали в якості свідка, щоб повідомити факти щодо порушення її прав збоку відповідачів, які може повідомити тільки вона, оскільки утримуваний за договором довічного утримання помер. Зазначає, що стан її здоров`я кожного дня погіршується, на даний час вона є лежачою хворою, що в поєднанні з похилим віком може призвести в подальшому до неможливості її допиту в якості свідка.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ст. 92 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

З огляду на вищевказане вбачається, що допитати свідка можливо лише за його згодою, проте, до суду із заявою звернувся представник позивача, котрий не надав належним чином засвідченої письмової згоди позивача на його допит в якості свідка.

Крім цього, заявником не доведено того, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, та не надано підтвердження, що особа не зможе бути допитаним під час проведення судових засідань, оскільки є позивачем у даній справі.

Згідно з ч.5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 116-119, 259, 260 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення доказів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: