Справа № 462/1230/20
УХВАЛА

28 лютого 2020 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дії та бездіяльності начальника Залізничного ВДВС м.Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анни Романівни та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність начальника Залізничного ВДВС м.Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. щодо не виконання та порушення вимог ст.40 Конституції України, ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», а також зобов`язати начальника Залізничного ВДВС м.Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 12.01.2020 та надати вичерпну обґрунтовану відповідь за власним підписом. У позовній заяві позивач покликається на те, що 13.01.2020 ним надіслано заяву від 12.01.2020 на ім`я начальника Залізничного ВДВС м.Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. щодо прийняття до виконання виконавчого листа у справі №462/5331/17, виданого 28.11.2019 Залізничним районним судом м.Львова. Станом на сьогоднішній день йому не надано відповідь на заяву від 12.01.2020, що змусило його звернутися в суд з даним позовом до особи, яка виконує адміністративні повноваження. При цьому, позивач покликається на порушення начальником Залізничного ВДВС м.Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. ст.ст. 1, 40, 19, 21 Конституції України та ст.ст. 15, 18, 19 20 Закону України «Про звернення громадян».

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у передбачені цією нормою способи.

За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень-орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено право громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням статті 3 цього Закону заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (стаття 7 вказаного Закону).

За приписами статей 15, 18 і 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Органи державної влади зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та позовних вимог, спір виник з приводу бездіяльності начальника Залізничного ВДВС м.Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин А.Р. як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним управлінських функцій щодо ненадання інформації, яка виразилась у ненаданні відповіді на заяву позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян», що призвело до порушення ст.41 Конституції України, ст.18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Беручи до уваги наведені правові норми у контексті вирішення питання юрисдикційної належності тих позовних вимог, які ставить перед судом позивач, слід дійти висновку, що вказані вимоги в розумінні статті 3 Закону України «Про звернення громадян» підпадають під дію цього Закону.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що спір у цій справі про визнання неправомірною бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним управлінських функцій, а саме щодо ненадання в порядку Закону України «Про звернення громадян» відповіді на заяву позивача, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 818/854/17 (провадження № 11-1530апп18) від 06 лютого 2019 року у справі № 818/929/17 (провадження № 11-1311апп18), 20 березня 2019 року у справах № 818/14/18 (провадження № 11-1475апп18) й № 818/16/18 (провадження № 11-1457апп18) та 27 березня 2019 року у справі № 818/1487/18 (провадження № 11-1477апп18).

За наведених вище обставин, суддя дійшов висновку, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який, з врахуванням суб`єктного складу його учасників, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому наявні підстави, визначені п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На виконання ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, слід позивачу роз`яснити, що зазначений спір віднесено до юрисдикції адміністративних судів та компетентним судом для розгляду справи є Львівський окружний адміністративний суд.

Керуючись ст.ст.2, 19, 186 ЦПК України,-

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дії та бездіяльності начальника Залізничного ВДВС м.Львові ГТУЮ у Львівській області Стасишин Анни Романівни та зобов`язання до вчинення дій.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: