Справа № 431/4804/19
Провадження № 22-ц/810/1164/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Єрмакова Ю.В.,

суддів: Авалян Н.М., Луганської В.М.,

за участю секретаря: Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лугань» (БОСФОРА АГРО), ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2019 року, постановлену суддею Колядовим В.Ю.

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лугань», (БОСФОРА АГРО), ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст заяви

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОСФОРА АГРО» (далі ТОВ «БОСФОРА АГРО»), ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якому просив суд стягнути солідарно з ТОВ «БОСФОРА АГРО», ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 50000, 00 грн., суму винагороди за використання позики у розмірі 10000, 00 грн., 50000, 00 грн. суму штрафу та пені у сумі 21000, 00 грн.

18 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб - підприємців та громадських формувань» та будь-яким іншим посадовим особам та нотаріусам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відносно/щодо ТОВ « БОСФОРА АГРО» (), юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 6.28, в тому числі, але не виключно, реєстрацію внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію, будь яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДР, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток учасників товариства, розмірів статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, яка уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміни місцезнаходження юридичної особи в межах позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 у розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може ускладнити виконання рішення суду чи зробити неможливим його виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Суд заборонив державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб - підприємців та громадських формувань» та будь-яким іншим посадовим особам та нотаріусам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відносно/щодо ТОВ «Босфор Агро» (), юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 6.28, в тому числі, але не виключно, реєстрацію внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію, будь яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДР, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток учасників товариства, розмірів статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, яка уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміни місцезнаходження юридичної особи в межах позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 у розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання судового рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вказаною ухвалою суду порушуються його права, як власника корпоративних прав ТОВ « БОСФОРА АГРО».

Скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, також матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, що не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не досліджені обставини, які повинні бути враховані на етапі дослідження заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, не врахував співмірності вимог клопотання про забезпечення позову заявленим вимогам та обставинам справи.

У зв`язку з чим просив суд скасувати ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2019 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, сторонам по справі роз`яснювалося право на подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 19 вересня 2019 року без змін. У відзиві позивач ОСОБА_1 зазначив, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження.

ТОВ « БОСФОРА АГРО», у період з 19.12.2019 року по 20.12.2019 року змінило назву на СТОВ «Агрофірма Лугань», учасника та директора, єдиним власником та директором товариства став ОСОБА_3 , тобто він, як директор з 20.12.2019 року є представником відповідача у цивільній справі №431/4804/19, та відповідно він не може бути одночасно в одній і тій же справі третьою особою. ОСОБА_3 апеляційну скаргу, як третя особа подав саме 20.12.2019 року після призначення його директором.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 13 січня 2020 року справу було призначено до апеляційного розгляду.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідача по справі ОСОБА_2 повідомлено в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Її представник повідомлений належним чином, про що свідчить отримана судова повістка від 12.02.2020 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши скаржника та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на помилковому застосуванні норм процесуального права, а також не враховують закріплених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прав, зокрема, щодо права заявника на справедливий суд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За умовами частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1,2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційне та касаційне оскарження судових рішень є формою перевірки законності та обґрунтованості рішень суду вищестоящим судом з метою зміни чи скасування неправильних судових рішень.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно статті 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Отже, апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є гарантією реалізації права на судовий захист.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку судове рішення (як рішення суду так і ухвалу суду) суду першої інстанції повністю або частково.

Оскаржуючи ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2019 року, скаржник ОСОБА_3 зазначив, що оскаржуваною ухвалою порушуються його права, як власника корпоративних прав ТОВ « БОСФОРА АГРО».

Колегія суддів погоджується із цим доводом апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення Господарського суду Луганської області від 01 серпня 2019 року, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27 листопада 2019 року, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування з незаконного володіння відповідача частки у статутному капіталі товариства. Суд витребував від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 100% (процентів) частки у статутному капіталі ТОВ «БОСФОРА АГРО» вартість якої становить 174930, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 01 серпня 2019 року встановлено, що ОСОБА_3 був власником 100 % частки у статутному капіталі ТОВ «БОСФОРА АГРО» (СТОВ «Агрофірма Лугань») і вказана частка на підставі сфальшованого акту вибула поза його волею та переоформлена на ОСОБА_4 .

Станом на 28.03.2019р. (дата вчинення реєстраційного запису №6000393 про зміну складу засновників), не продавав та не передавав за актом своєї частки ОСОБА_4 . Право власності ОСОБА_3 на частку у статутному капіталі СТОВ «Агрофірма Лугань» (), змінена назва - ТОВ «БОСФОРА АГРО » не припинялося, у зв`язку з чим спірна частка у статутному капіталі підлягає витребуванню у відповідача на підставі ст. 388 ЦК України на користь позивача.

Ураховуючи викладене, оскаржуваною ухвалою суду порушуються права скаржника, як власника корпоративних прав ТОВ « БОСФОРА АГРО».

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд виходив з того, що невжиття саме такого виду забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «БОСФОРА АГРО», ОСОБА_2 про стягнення боргу, зазначивши ціну позову 131000, 00 грн.

18 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб - підприємців та громадських формувань» та будь-яким іншим посадовим особам та нотаріусам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відносно/щодо ТОВ «Босфор Агро» (), юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 6.28, в тому числі, але не виключно, реєстрацію внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію, будь яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДР, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток учасників товариства, розмірів статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, яка уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміни місцезнаходження юридичної особи в межах позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 у розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

В обґрунтування заяви позивач вказав, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог у подальшому може ускладнити виконання рішення суду чи зробити неможливим його виконання.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, які зазначені в заяві.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заході, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.

Крім того, позивачем до заяви про забезпечення позову не надано доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення.

Матеріали справи також не містять будь - яких належних та допустимих доказів того, що відповідачі, на час звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову, мають намір внести зміни до статуту ТОВ « БОСФОРА АГРО» чи здійснюють будь-які дії з продажу часток статутного капіталу, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою правовою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №752/6255/18.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів щодо наявності підстав, викладених в ст. 149 ЦПК України та достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб - підприємців та громадських формувань» та будь-яким іншим посадовим особам та нотаріусам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відносно/щодо ТОВ « БОСФОРА АГРО»» (), юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 6.28, в тому числі, але не виключно, реєстрацію внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію, будь яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДР, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток учасників товариства, розмірів статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, яка уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміни місцезнаходження юридичної особи в межах позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 у розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

Питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 18.09.2019 року було вирішено при відкритті провадження по справі від 24 грудня 2019 року та повторно не може бути вирішено, а тому посилання у відзиві позивача ОСОБА_5 , що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на оскарження, не є слушним.

Процесуальний статус ОСОБА_3 на момент звернення до суду не впливає на його право, як власника товариства на звернення до суду з апеляційною скаргою за захистом своїх інтересів, у разі їх порушення, а тому посилання ОСОБА_1 у відзиві також не є слушними.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України.

Під час апеляційного розгляду скаржником заявлено клопотання про винесення окремої ухвали про порушення норм матеріального і процесуального права допущенні суддею Колядовим В.Ю.

Колегія суддів виходить з наступного.

Так, статтею 385 ЦПК України передбачено, що суд у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

За змістом ч.1 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

У даному випадку суд апеляційної інстанції не вирішував спору по суті, суд апеляційної інстанції розглядав справу за апеляційною скаргою скаржника на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18.09.2019 року про забезпечення позову, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, то з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 377, 382, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 18 вересня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БОСФОРА АГРО», ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про постановлення окремої ухвали про порушення норм матеріального і процесуального права суддею Старобільського районного суду Луганської області Колядовим В.Ю. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384 грн.20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Дата складення повної постанови - 02 березня 2020 року.

Судді: Ю.В. Єрмаков

Н.М. Авалян

В.М. Луганська