Справа № 453/706/19
№ провадження 2-п/453/2/20
У Х В А Л А

іменем України

21 лютого 2020 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сколе Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 31.10.2019 року у цивільній справі № 453/706/19 (провадження № 2/453/339/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, про стягнення заборгованості за договорами позики у порядку спадкування, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) доларів США, що еквівалентно 436 392 (чотириста тридцять шість тисяч триста дев`яносто дві) грн., заборгованості за договорами позики. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідач ОСОБА_1 28.12.2019 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання у справі, коли було ухвалене заочне рішення. Також зазначив, що у ході судового розгляду справи судом не були здобуті належні та допустимі докази, котрі мають значення для правильного вирішення спору. Так, судом не з`ясовані та не досліджені ті факти що заявник повернув борг покійному чоловікові позивача ОСОБА_3 ще до його смерті, однак не встиг забрати у нього розписки про отримання коштів. При цьому, кошти були повернуті при свідках, котрих слід допитати у судовому засіданні. Окремо посилається на пропуск позивачем термінів позовної давності щодо пред`явлення позовних вимог, що робить можливим подання заявником заяви про застосування наслідків спливу позовної давності. Наведені обставини, на його думку, роблять висновок суду про задоволення позову передчасним, з огляду на що вважає, що заочне рішення суду від 26.12.2017 року підлягає скасуванню, а справа перегляду.

Заявник (відповідач у справі), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заявником подана заява вх. № 879 від 21.02.2020 року про відкладення судового засідання у справі у зв`язку із зайнятістю його адвоката в іншому процесі.

Інші учасники справи у судове засідання також не з`явилися та не забезпечили явку належно уповноважених представників, хоча завчасно були повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Третя особа у справі без самостійних вимог на предмет спору подала клопотання вх. № 544 від 03.02.3020 року про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без участі уповноваженого представника. У свою чергу, від позивача у справі 11.02.2020 року під вх. № 694 на адресу суду надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у зв`язку з чим, суд вважав за доцільне проводити розгляд заяви про перегляд заочного рішення у відсутності осіб, що не з`явилися. Щодо поданої заявником (відповідачем у справі) заяви про відкладення судового засідання, то така є необґрунтованою, оскільки на підтвердження зайнятості адвоката в іншому процесі не долучено належного доказу. До того ж, заявник вправі був сам брати участь у судовому засіданні під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, однак таким своїм правом не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу під час розгляду даної заяви про перегляд заочного рішення не здійснювався.

Розглянувши заяву відповідача про перегляд заочного рішення, вивчивши заперечення позивача проти задоволення такої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи № 453/706/19 (провадження № 2/453/339/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, про стягнення заборгованості за договорами позики у порядку спадкування та докази, надані учасниками справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або ж скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів вищевказаної цивільної справи, судова повістка про дату, час та місце судового засідання, яке відбулося 31.10.2019 року (дата ухвалення заочного рішення суду), відповідачеві була вручена через повнолітнього члена сім`ї його матір ОСОБА_4 .. Про наведене свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик, котра повернулася на адресу суду із відміткою про вручення адресату. Відтак, відповідач, в силу ч. 3 ст. 130 ЦПК України, вважається належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи.

Крім того, детально перевіривши матеріали цієї цивільної справи, суд не може погодитися з твердженнями заявника (відповідача) про те, що у даному випадку має місце не дослідження судом у повній мірі під час розгляду справи фактів про те, чи повернуто борг за розписками у встановленому порядку.

Так, судом під час розгляду справи по суті усі розписки про отримання відповідачем у борг грошових коштів від нині покійного чоловіка позивача на загальну суму 16 500 доларів США досліджені в оригіналі і були приєднані до матеріалів даної цивільної справи.

Отже, у випадку повернення відповідачем боргу за цими розписками, такі були б надані відповідачеві, як це передбачено законом.

У свою чергу, показання свідків про повернення відповідачем боргу не можуть спростовувати досліджених судом під час розгляду справи по суті письмових доказів, котрі лягли в основу ухваленого заочного рішення, так як такі докази (показання свідків) не вважаються допустимими для посвідчення факту передачі коштів за борговими розписками, тобто не є належними засобами доказування у даному випадку.

Щодо застосування у цій справі наслідків спливу позовної давності, то такі твердження заявника (відповідача у справі) також не заслуговують на увагу суду, так як розписка від 10.07.2015 року не містить кінцевої дати повернення боргу, а вказує про необхідність повернення такого на першу вимогу позикодавця, у зв`язку з чим, в силу відсутності кінцевої дати повернення боргу, правовідносини за цією розпискою не припинилися. Щодо двох інших розписок, то такі складені 12.10.2016 року з терміном повернення боргу до 25.12.2016 року та 06.10.2017 року з терміном повернення боргу до 14.10.2017 року, а, отже, визначена у ст. 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки станом на дату звернення позивача до суду за захистом своїх прав щодо спадкування 12.06.2019 року, у кожному випадку не пропущена.

Відтак, суд вважає, що наведені вище заявником обставини не потребують детальної перевірки, не впливають жодним чином на законність ухваленого заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, наведених у вищевказаній нормі обставин судом не встановлено, з урахуванням чого суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 247, 260-261, 287-288 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, - залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в силу ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Микитин

Повний текст ухвали суду складено 21 лютого 2020 року.