МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

справа №370/2042/17

"02" липня 2020 р. суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що в провадженні Макарівського районного суду Київської області знаходиться справа за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики від 01.12.2004 року, який підтверджено розпискою, та за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 59900.00 доларів США.

Після спливу строку, зазначеного у розписці 01.12.2015 року відповідачка кошти не повернула.

Станом на сьогодні заборгованість за неповернутими коштами становить 19400.00 доларів США.

Відповідно до доданої до позовної заяви розписки від 25.07.2016 року ОСОБА_2 зобов`язалася після продажу належного їй нерухомого майна повернути частково або в повному обсязі суму боргу.

Водночас, частина нерухомості, а саме: домоволодіння, загальною площею 84.1 кв м, житловою площею 67.9 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :01:027:0022, площею 0.0571 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227 за адресою: АДРЕСА_1 , були відчужені ОСОБА_2 на користь третьої особи ОСОБА_3 на підставі договору дарування, який і є предметом оскарження у даній справі.

При цьому, сума неповернутої заборгованості є значною та становить 19400.00 доларів США, нерухоме майно за оспорюваним договором дарування не перебуває в обтяженні, а тому може бути відчужене ОСОБА_3 будь-якій третій особі з метою уникнення наслідків недійсності правочину та повернення майна на користь ОСОБА_2 , що у свою чергу унеможливить відновлення його, ОСОБА_1 порушених прав. Відповідачі уникають участі в судових засіданнях, що призводить до затягування розгляду спору судом та ускладнює встановлення всіх обставин справи.

Крім того, за фактом шахрайських дій ОСОБА_4 він, позивач звернувся до органів поліції.

Заявник стверджує, що зважаючи на те, що між сторонами дійсно виник спір, а також враховуючи характер правовідносин, можливість у подальшому відчуження спірного нерухомого майна, існують достатні та необхідні підстави для забезпечення позову шляхом арешту нерухомості.

При цьому такий спосіб заходу забезпечення позову відповідає обставинам справи та водночас, вжиття такого заходу забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища сторін.

Заявник просить: вжити заходів забезпечення позову, а саме: накласти арешт на домоволодіння, загальною площею 84.1 кв м, житловою площею 67.9 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :01:027:0022, площею 0.0571 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227 за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_3 .

До заяви про забезпечення позову додано два листа-відповіді Голосіївського районного УП ГУНП в м. Києві, щодо внесення до ЄРДР відомостей, які містилися в заяві ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, можна прийти до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд звертає увагу на те, що заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову що зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявником не наведено жодних підстав для забезпечення позову, обґрунтування необхідності його застосування, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав.

Керуючись вимогами ст.149-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її проголошення якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя