БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/906/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ріхтера В.В.,

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що залишився після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 , й знаходиться в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, але не може оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, оскільки у покійного спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на належне йому домоволодіння, яке відносилося до колгоспного двору.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву у який просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в підготовче судове засідання представника не направив, відзиву на позов не подав, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

За змістом положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю.

Згідно роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Згідно із ч.2 ст.123 ЦК УРСР в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З матеріалів справи слідує, що спірний будинок побудований на законних підставах і не є самочинним будівництвом, а відтак право власності на нього виникло у членів відповідного колгоспного двору.

Судом встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 , та мало статус «колгоспного двору», проживали батько позивача ОСОБА_3 (голова двору), мати позивача ОСОБА_2 та баба позивача ОСОБА_4 , яким згідно діючого на той час законодавства і належало зазначене домоволодіння в рівних долях (по 1/3 частині кожному). Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не склавши за життя заповіту. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті свого чоловіка та зятя відповідно шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном (ст.548, 549 ЦК УРСР). Баба позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не склавши за життя заповіту. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті своєї матері на підставі ст.1261 ЦК України, оскільки постійно проживала з нею на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України). ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не склавши за життя заповіту. Зараз, будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , позивач не може реалізувати своє право на отримання свідоцтва на спадщину на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , через відсутність їх правової реєстрації за спадкодавцями.

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, одруження, смерть, про право на спадщину за законом, технічного паспорта на будинок, довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 87 від 09 липня 2020р., довідками Носелівського старостинського округу Височанської сільської ради №№ 251-254 від 04.08.2020р., приватного нотаріуса Лукаш Т.М. № 142/01-16 від 02.11.2020р.

За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , цивільна правоздатність якої припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, відсутній правовстановлюючий документ на належний померлому спадкодавцю житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , що перешкоджає позивачу оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе позов задовольнити з винесенням рішення в підготовчому засіданні.

При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25, 392, 1216-1223, 1261, 1268-1272 ЦК України, ст.ст.2-4, 12, 19, 23, 76-89, 141, 200, 206, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого в АДРЕСА_2 , задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ріхтер В.В.