Справа № 369/9443/20
Провадження № 2-о/263/525/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томілін О.М., ознайомившись з матеріали цивільної справи окремого провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про розірвання шлюбу, який зареєстрований 11.12. 2011 року у Жовтневому районному відділі РАЦСу м. Маріуполя, актовий запис № 1198.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.08.2020р. справу було направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у зв`язку з тим, що згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, заявники зареєстрованими по м. Києву та Київській області не значаться, при цьому, як вбачається з позовної заяви заявник ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Києво-Святошинського районного суду Київської області, а відноситься до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області.

12.11.2020 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області на адресу відділу аналітичного забезпечення Департаменту надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради направлено запит щодо місця реєстрації заявників.

З відповіді, яка надійшла до суду 23.11.2020р. з відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг від 19.11.2020р., вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , знятий з реєстрації з 13.08.2018р. На теперішній час в м.Маріуполі не зареєстрований. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах цивільного судочинства, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя. По кожній справі, незалежно від її категорії, перше питання, яке вирішує суддя, це підсудність.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати цивільне провадження. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна цивільна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і відповідною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Заявники зазначили у позові свої місця проживання наступним чином: ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , знятий з реєстрації з 13.08.2018р. На теперішній час в м.Маріуполі не зареєстрований. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що відноситься до підсудності Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі по тексту - Правила).

Відповідно до ч.1 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно із п.1 Правил вони визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Згідно з п.4 Правил громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно з п.7 Правил реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з п.9 Правил відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи, а також надання відомостей про це без згоди особи у передбачених законом випадках.

За таких обставин жодних доказів на належне підтвердження місця проживання, перебування, реєстрації за вказаними у позові адресами заявниками не надано, доданий договір про визначення місця проживання дитини та сплату аліментів не є таким документом, який визначений законодавством для підтвердження місця проживання (реєстрації місця проживання) в рамках належного визначення підсудності розгляду даної справи, передбаченої ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З наведеного вище суддя вважає, що дана справи підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Маріуполя Донецької області, а тому справа має бути передана до цього суду.

Відповідно до ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 28, 31, 187, 316, 293, 294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - направити за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя О.М.Томілін