Провадження № 22-ц/802/305/20 Категорія: 70 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтував тим, що відповідач по справі ОСОБА_2 є його батьком. Позивач навчається на денному відділенні Східноєвропейського національного університету та потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки на даний час він не отримує ніякого доходу і перебуває на повному утриманні своєї матері - ОСОБА_3 .

Позивач також зазначав, що батько заробляє кошти за кордоном, а тому має змогу надавати йому матеріальну допомогу на навчання без погіршення свого матеріального стану.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд постановити рішення, яким стягувати із відповідача в його користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року в даній справі позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1300 гривень щомісячно на період навчання, починаючи з 30 вересня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення сином 23 років.

Стягнуто з відповідача в дохід держави 768 грн 40 коп судового збору.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць в розмірі 1300 грн допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному об`ємі.

Справа розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм частини 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України.

Апеляційну скаргу позивача слід залишити без задовлення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітного сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 3).

Згідно з копією студентського квитка позивач ОСОБА_1 навчається на географічному факультеті денної форми навчання Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки (а.с.7).

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до свого батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, який обґрунтував тим, що він не працює, навчається у Східноєвропейському національному університеті імені Лесі Українки, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з того, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач ОСОБА_2 , як батько, може надавати таку матеріальну допомогу своєму синові, оскільки він є працездатною особою.

При цьому судом першої інстанції враховано стан здоров`я, матеріальне становище та наявність у відповідача інших утриманців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог частини 1 статті 199 Сімейного кодексу (далі - СК) України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України).

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що повнолітній син відповідача навчається, ніде не працює, своїх особистих коштів не має, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання.

Разом з тим, на увагу колегії суддів не заслуговують доводи апеляційної скарги про те, що судом при визначенні розміру аліментів не враховано, що матір позивача надає сину матеріальну допомогу в розмірі 2000 грн щомісячно, в зв`язку з чим відповідач має сплачувати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають значення для справи.

На думку колегії суддів при визначенні розміру аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, судом відповідно до вимог статті 182 СК України враховано стан здоров`я та матеріальне становище як позивача так і відповідача, а також інші обставини, що мають значення для справи.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді