Номер провадження: 22-ц/813/4713/20
Номер справи місцевого суду: 520/7616/18
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.02.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з цивільних справ Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину, -

встановив:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2019 року задоволено частково заяву про зміну предмету позову від 27.08.2019 року, щодо уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 .

Прийнято позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_4 в розмірі 37381,42 грн., до одночасного розгляду із позовними вимогами про визнання ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , щомісячно аліментів в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви; стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів за минулий період на утримання ОСОБА_4 , починаючи з дати його народження до дати подання позовної заяви, та стягнення судових витрат.

Відмовлено у прийнятті до одночасного провадження із зазначеними позовними вимогами вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 , з якою проживає дитина з інвалідністю ОСОБА_4 , щомісячно грошові кошти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень з дня народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважаючи ухвалу суду незаконною 19 грудня 2019 року представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для подальшого розгляду судом першої інстанції.

Апеляційну скаргу на Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2019 року повторне виселення слід повернути з наступних підстав.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначає, що оскаржує ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2019 року як ухвалу про відмову у відкритті провадження, якою оскаржувану ухвалу вважати не можна.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно пункту «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Ч. 2 ст. 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Так, положеннями ч. 2 ст. 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Отже, окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в ст. 353 ЦПК України.

Ч. 1 ст. 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Тобто, відповідно до ч. 1 ст. 353 ЦПК України, Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину може бути оскаржена лише разом із рішенням у зазначеній справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.292, 293, 297, 352, 353, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітню дитину - повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддею, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського

апеляційного суду П.М. Черевко