Справа 206/2690/20
Провадження 2/206/785/20
16 листопада 2020 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
при секретареві Ільїній І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
за участю представника позивача адвоката Садовського І.В.,
Ухвалою суду від 22.06.2020 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 09.07.2020 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.10.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
16 листопада 2020 року представник позивач подав клопотання про виключення зі складу співвідповідачів ОСОБА_3 , оскільки остання добровільно передала позивачу всі необхідні документи, відповідно до п. 3.1.3. договору № 28/02/2020 про відступлення права вимоги, а тому частина третя прохальної частини його позовної заяви була виконана.
Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Зазначеним рішенням встановлено, що 29.07.2011 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Шевроле Авео», д/н НОМЕР_1 , при проїзді нерегульованого перехрестя по вул. Гоголя - вул. Чернишевського, рухаючись по другорядній дорозі відповідач ОСОБА_2 не надав дорогу автомобілю, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі та скоїв зіткнення з автомобілем «Mini Сooper», д/н НОМЕР_2 , під керуванням позивачки, яка рухалась по вул. Чернишевського.
Зазначені фактичні обставини спірної ДТП, а також наявність вини ОСОБА_2 в її скоєнні, встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2011 року, якою відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Таким чином, зазначені вище обставини у справі доказуванню не підлягають, оскільки встановлені рішенням суду, що набрало законної сили та сторонами не оспорювались.
10 грудня 2016 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.63).
Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року скасовано та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди відмовлено (а.с.67-69).
28 лютого 2020 року між ОСОБА_3 (первісний кредитор) з однієї стороною, позивачем ОСОБА_1 (новий кредитор) з другої сторони та відповідачем ОСОБА_2 (боржник) укладено договір про добровільне відшкодування шкоди, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що боржник зобов`язується відшкодувати на користь нового кредитора матеріальну шкоду у строк, передбачений договором (а.с.5).
Зазначений договір відповідач ОСОБА_2 з невідомих причин не підписав, проте мав намір це зробити, про що учасники судового засідання повідомили суд.
Того ж дня, тобто 28.02.2020, ОСОБА_3 (первісний кредитор) з однієї сторони, та позивач ОСОБА_1 (новий кредитор) з другої сторони уклали договір про відступлення права вимоги № 28/02/2020 відповідно до п. 1.1. якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором про добровільне відшкодування шкоди від 28.02.2020 укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором.
Відповідно до п. 2.1. за передане право вимоги до боржника за основним договором новий кредитор сплачує первісному кредитору на підставі розрахунку в додатку 1 суму у розмірі 238165,00 гривень в приміщення за адресою АДРЕСА_2 (а.с.6).
Зазначені обставини в судовому засіданні також підтвердила свідок ОСОБА_3 , яка будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка суду пояснила, що в 2011 році між нею та ОСОБА_2 відбулась ДТП внаслідок чого їй було заподіяно збитки в сумі 40 тис. гривень. Зазначену суму з ОСОБА_8 було стягнуто на її користь за рішенням суду, проте в подальшому за рішенням апеляційного суду вона повинна була повернути ОСОБА_8 ці кошти в порядку повороту виконання рішення. Потім вона запропонувала позивачу відшкодувати їй борг ОСОБА_8 . Спочатку ОСОБА_8 погодився та запропонував відстрочку для погашення суми. Вона з позивачем підписали договір та їй виплатили кошти, проте ОСОБА_8 в останній момент відмовився сплачувати кошти та підписувати договір. Станом на 2011 рік сума збитків становила 40 тис гривень, проте з часом вона збільшилась та складає 238 тис гривень. Ці кошти позивач сплатив їй готівкою та всі умови договору були виконані.
Покази зазначеного свідка в частині отримання нею від позивача суми 238165,00 гривень за передане право вимоги за договором про відступлення права вимоги № 28/02/2020 від 28.02.2020 року, підтверджуються особисто складеною розпискою ОСОБА_3 від 28.02.2020 року (а.с.53), яка була оглянута в судовому засіданні, а понесення самих витрат на відновлення автомобілю «Mini Сooper», д/н НОМЕР_2 узгоджується з актами виконаних робіт на СТО АВТ Баварія Дніпропетровськ (а.с.58-62).
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Згідно ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Згідно ж ч. 1 ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс 15 "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 свого зобов`язання за договором про відступлення права вимоги не виконав, сума відшкодування у порядку регресу у розмірі 238165,00 гривень до теперішнього часу на користь позивача не сплачена, тому позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми завданих збитків в порядку регресу у розмірі 238165,00 гривень підлягають задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, а тому враховуючи положення зазначеної статті щодо покладення судового збору на сторони пропорційно розміру заявлених позовним вимоги, сума судового збору у розмірі 2381,65 гривень підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , а інші судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 238165,00 гривень та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2381,65 гривень.
Повний текст рішення складено 19 листопада 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук