ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8546/20 Справа № 210/323/20 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Криворізька загальноосвітня школа інтернат I-II ступенів №1 Криворізької міської ради Дніпропетровської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року, ухваленого суддею Хлистуненко О.В. у місті Кривому Розі, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом Криворізької загальноосвітньої школи Інтернат І-ІІ ступенів №1 Криворізької міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 1999 року по теперішній час вона працює вчителем-логопедом Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1. Наказом Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 №62 к/тм від 21.12.2019 року її притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Копія наказу нею отримана 22.12.2019 року. Підставою для винесення даного наказу стало: «допустила розповсюдження конфіденційної інформації про дитину-учня школи, чим завдано моральну шкоду дитині та її родині; порушила посадову інструкцію вчителя логопеда п. 9.9.1., п. 9.9.2, наказ по КЗШІ №1 від 20.08.2019 р. №233 (з яким працівник ознайомлений), Статут школи п. 5.7.10, п.5.7.7., Правила внутрішнього трудового розпорядку «Обов`язки працівників, школи-інтернату», Конвенцію ООН «Про права дитини» ст. 16.».

Позивач вважає, що відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку в діях позивача, оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено нею, не сформульований склад дисциплінарного порушення.

Незаконне притягнення її до дисциплінарної відповідальності призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, позбавило її можливості реалізації своїх здібностей та професійних навиків, безпідставне приниження її як людини та спеціаліста завдало істотної шкоди авторитету, призвело до приниження честі, гідності та ділової репутації, порушення стосунків з оточуючими людьми. Зазначає, що через моральні страждання у неї погіршився стан здоров`я, стосунки з оточуючими людьми, оскільки вважають правопорушником.

Просила суд, визнати незаконним та скасувати наказ директора Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів №1, № 62к/тм від 21.12.2019 року про оголошення догани вчителю логопеду ОСОБА_1 , стягнути з Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів №1 на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. за спричинену моральну шкоду та судові витрати по справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги, що описова частина оскаржуваного наказу не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинила позивач, в наказі не зазначено конкретних обставин, за яких вчинено проступок, зокрема, в чому саме виявилось неналежне виконання позивачем своїх обов`язків, що стало приводом для застосування догани, не зазначено дату та обставини вчинення дисциплінарного проступку. Зазначене формулювання наказу унеможливлює встановлення його тексту, даних щодо часу виявлення порушення, ступеню тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ними шкоди, а також даних щодо додержання відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення. Вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладення дисциплінарного стягнення визначеної законом. Відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку в діях позивача, оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено позивачами, не сформульований склад дисциплінарного порушення. Оскаржуваний наказ винесено з порушенням вимог законодавства України, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання його незаконним та скасування

Позивач вважає, що у своєму зверненні до державних компетентних органів ніяким чином не розголошувала викладені в них таємниці та конфіденційну інформацію, оскільки події, які відбулися з учнем школи 05.10.2019 року, були відомі не тільки педагогічному колективу, а й учням школи відразу після події.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно записів, що з 1999 року ОСОБА_1 працює на посаді вчителя-логопеда Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 Криворізької міської ради Дніпропетровської області.

Наказом Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 від 20.08.2019 року затверджено склад комісії проведення службових розслідувань з метою недопущення випадків психологічного, фізичного насильства серед учнів шкоди з боку однолітків, педагогів,які під час освітнього процесу так і у позаурочний час, якісного та своєчасного проведення службових розслідувань, з`ясування причин та обставин фактів скоєння правопорушень, злочинів, бродяжництва, фактів фізичного та психологічного насилля над дітьми, захворювань серед учнів школи, а також недопущення рецидивних проявів, з метою нерозповсюдження приватної інформації про учнів та їх родини, що становлять конфіденційну інформацію(а.с. 33)

17.10.2019 року позивач ОСОБА_1 разом з іншими колегами звернулася до директора Національного антикорупційного бюро України з заявою, в якій вони просили притягнути до кримінальної відповідальності групу посадових осіб освітніх, владних і правоохоронних структур, які на протязі тривалого часу увійшовши у злочинний зговір, розкрадають бюджетні кошти, здійснюють оборудки і зловживають службовим становищем у корисних цілях, порушують Закони України, права і свободи громадян і працівників учбового закладу Криворізької загальноосвітньої школи інтернат №1, чим завдають державі значні матеріальні збитки. В даному зверненні також йшлося про випадок, який стався на початку жовтня 2019 року з учнем школи-інтернату, з зазначенням часу, події - злочину проти дитини, ім`я учня, класу, в якому він навчається. (а.с. 34).

21.12.2019 року відбулося засідання комісії з проведення службового розслідування факту розповсюдження службової таємниці працівниками школи-інтернат, за наслідками перевірки закладу 12.12.2019 року представником Металургійного ВП КВП ГУНП щодо звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до директора національного антикорупційного бюро України , за наслідками якого, директором ОСОБА_5 виявлено розповсюдження службової таємниці, а саме: персональних даних дитини-учня школи, про злочин проти дитини.

Комісією вирішено клопотати перед адміністрацією КЗШІ№1, про винесення догани вчителю ОСОБА_1 та іншим, щодо розповсюдження конфіденційної інформації, стосовно учня школи, які порушили посадові інструкції, наказ по школі від 20.08.2019 року №233, правила внутрішнього трудового розпорядку, статут школи, ст. 16 Конвенції ООН «Про права дитини». (а.с. 35).

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від надання пояснень щодо даної ситуації відмовилися, про що складено акт про відмову в наданні пояснень щодо вчиненого проступку від 21.12.2019 року (а.с. 40).

Комісія з проведення службового розслідування з факту розповсюдження службової таємниці від 21.12.2019 року звернулася з клопотанням до адміністрації КЗШІ №1 про винесення догани, зокрема вчителю-логопеду ОСОБА_1 , у зв`язку з розповсюдженням конфіденційної інформації про дитину - учня школи (а.с. 36).

На підставі протоколу засідання комісії з проведення службового розслідування від 21.12.2019 року, директором Криворізької загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів №1 винесено наказ №62к/тм від 21.12.2019 року «Про оголошення догани вчителю-логопеду ОСОБА_1 » , яка допустила розповсюдження конфіденційної інформації про дитину-учня школи, чим порушила посадову інструкцію вчителя логопеда п.9.9.1,9.9.2 наказ по КЗШІ №1 від 20.08.2019 року №233, Статут школи п.5.7.10, п.5.7.7. Правила внутрішнього трудового розпорядку «Обов`язки працівників школи-інтернату», Конвенцію ООН «Про права дитини`ст..16 (а.с. 9).

Відповідно до витягу з протоколу №3 засідання комісії по трудових спорах КЗШІ №1 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про скасування дисциплінарного стягнення від 04.02.2020 року та від 05.02.2020 року, у зв`язку з системним невиконанням рекомендацій та ігнорування зауважень з боку адміністрації закладу щодо роботи з діловою освітньою документацією (а.с.55)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст..ст. 147, 148, 149 КзПП України та виходив з того, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, щодо порядку притягнення до відповідальності позивача, а також неналежного формулювання оспорюваного наказу.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Відповідно до ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку ( ст.149 КЗпП України).

Отже, вирішуючи даний спір суд має встановити чи мало місце порушення трудової дисципліни, наявність/ відсутність негативних наслідків правопорушення, чи дотримано строк і порядок застосування дисциплінарного стягнення,чи є дисциплінарна відповідальність співмірною скоєному проступку і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для винесення наказу №62 к/тм від 21.12.2019 року «Про оголошення догани вчителю-логопеда ОСОБА_1 » стало розповсюдження конфіденційної інформації про дитину-учня школи, чим порушила посадову інструкцію вчителя-логопеда п.9.9.1, п.9.9.2 наказ по КЗШІ №1 від 20.08.2019 року №233, Статут школи п.5.7.10, п.5.7.7. Правила внутрішнього трудового розпорядку «Обов`язки працівників школи-інтернату», Конвенцію ООН «Про права дитини`ст..16 (а.с. 9).

Відповідно до п. 9.1-9.2 посадової інструкції вчитель-логопед несе відповідальність за життя і здоров`я вихованців, порушення їх прав і свобод відповідно до законодавства України. За невиконання або неналежне виконання без поважних причин Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку школи, законних розпоряджень директора школи і інших локальних нормативних актів, посадових обов`язків, встановлених даною інструкцією, педагог несе дисциплінарну відповідальність в порядку визначеному трудовим законодавством.

Наказом Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 від 20.08.2019 року «Про нерозголошення службової таємниці» затверджено склад комісії для проведення службових розслідувань з метою недопущення випадків психологічного, фізичного насильства серед учнів школи з боку однолітків, педагогів,які під час освітнього процесу так і у позаурочний час, якісного та своєчасного проведення службових розслідувань, з`ясування причин та обставин фактів скоєння правопорушень, злочинів, бродяжництва, фактів фізичного та психологічного насилля над дітьми, захворювань серед учнів школи, а також недопущення рецидивних проявів, з метою нерозповсюдження приватної інформації про учнів та їх родини, що становлять конфіденційну інформацію(а.с. 33).

Згідно ст. 7Закону України «Про доступ до публічної інформацію» конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами цих прав регулюються, зокрема, Законом України "Про звернення громадян", який забезпечує їм можливість брати участь в управлінні державними і громадськими справами, впливати на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, відстоювати свої права і законні інтереси та поновлювати їх у разі порушення шляхом викладення в письмовій або усній формі пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) і скарг.

В п.1 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи зазначено, що Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов`язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

З вищевикладеного вбачається, що звернення громадян до правоохоронних органів, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей.

Таким чином, на думку колегії суддів ОСОБА_1 звертаючись разом з іншими колегами до директора Національного антикорупційного бюро України з заявою, про притягнення до кримінальної відповідальності групи посадових осіб освітніх, владних і правоохоронних структур, які на протязі тривалого часу увійшовши у злочинний зговір, розкрадають бюджетні кошти, здійснюють оборудки і зловживають службовим становищем у корисних цілях, порушують Закони України, права і свободи громадян і працівників учбового закладу Криворізької загальноосвітньої школи інтернат №1, при цьому посилалась як на приклад бездіяльності директора КЗШ №1 ОСОБА_5 , на випадок, який стався на початку жовтня 2019 року з учнем школи-інтернату, не з метою доведення таких відомостей до громадськості, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, суд не встановив чи мало місце порушення трудової дисципліни, наявність або відсутність негативних наслідків правопорушення, чи є дисциплінарна відповідальність співмірною скоєному проступку і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Разом з тим, позивач посилалась на те, що незаконне притягнення її до дисциплінарної відповідальності призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, позбавило її можливості реалізації своїх здібностей та професійних навиків, безпідставне приниження її як людини та спеціаліста завдало істотної шкоди авторитету, призвело до приниження честі, гідності та ділової репутації, порушення стосунків з оточуючими людьми. Зазначає, що через моральні страждання у неї погіршився стан здоров`я, стосунки з оточуючими людьми, оскільки вважають правопорушником. Вважає, що діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другоїстатті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України належним чином позовні вимоги не перевірив, не встановив усі обставини, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, не з`ясував, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням вимог законодавства, без належного дослідження наявних у матеріалах справи доказів, тому на підставі положення п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з Криворізької загальноосвітньої школи Інтернат І-ІІ ступенів №1 Криворізької міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем за вимоги немайнового характеру в сумі 840, 80грн., та за подачу апеляційної скарги 1261, 20 грн., що в сумі складає 2 102 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізької загальноосвітньої школи Інтернат І-ІІ ступенів №1 Криворізької міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати наказ директора Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 Криворізької міської ради Дніпропетровської області №62 к/тм від 21.12.2019 року «Про оголошення догани вчителю-логопеду ОСОБА_1 »- незаконним.

Скасувати наказ директора Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 Криворізької міської ради Дніпропетровської області №62 к/тм від 21.12.2019 року «Про оголошення догани вчителю-логопеду ОСОБА_1 ».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 Криворізької міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: