Постанова

Іменем України

11 червня 2020 року

м. Київ

справа № 760/2064/17-ц

провадження № 61-39442св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - голова правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва, у складі судді Букіної О. М., від 27 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва, у складі колегії суддів: Прокопчук Н. О.,

Саліхова В. В., Семенюк Т. А., від 07 червня 2018 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» (далі - ОСББ «Башта») ОСОБА_3 про визнання договору про абонентське юридичне обслуговування недійсним та відшкодування збитків.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником квартири

АДРЕСА_1 та членом ОСББ «Башта».

25 жовтня 2010 року на загальних зборах співвласників ОСББ «Башта» обрано правління ОСББ «Башта» та голову правління ОСОБА_3 Зазначав, що відповідно до статуту ОСББ «Башта» правління та голова правління обираються терміном на два роки, тому вважав, що

ОСОБА_3 незаконно обіймав посаду голови правління ОСББ «Башта» з 25 жовтня 2012 року. Посилався на те, що голова правління протягом

2012-2015 років відмовлявся організувати та проводити загальні звітно-виборчі збори ОСББ, результати фінансово-господарської діяльності ОСББ не доводились до відома його членів, тому співвласники квартир змусили правління провести аудиторську перевірку фінансового стану ОСББ. Зазначав, що перевірка була проведена у листопаді 2015 року, за її результатами було виявлено низку порушень фінансової дисципліни, допущених головою правління ОСОБА_3 спільно з бухгалтером ОСОБА_5 , про що зазначено в звіті № 5 аудиторської компанії

ПП «Аудиторська фірма «Ісайт» від 18 листопада 2015 року. Крім того, вказав, що згідно висновку аудиту протягом 2013-2015 років ОСОБА_3 завдав співвласникам ОСББ «Башта» збитки у сумі 396 тис. грн, перерахувавши грошові кошти за фіктивним договором про надання юридичних послуг

ТОВ «Інвестор» ЛТД.

Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати договори про надання юридичних послуг, укладені

ОСББ «Башта» у 2013-2015 роках, недійсними; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСББ «Башта» збитки у розмірі 396 тис. грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року

у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що голова правління ОСОБА_3 , забезпечуючи поточну діяльність ОСББ «Башта» та захист прав і інтересів співвласників об`єднання, укладав спірні договори як діючий голова правління. За таких обставин районний суд вважав, що позов у частині визнання недійсними договорів про абонентське юридичне обслуговування, укладених між ОСББ «Башта» та ТОВ «Інвестор» ЛТД

у 2013-2015 роках, є необґрунтованим. Також суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог про відшкодування збитків, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що збитки заподіяні протиправними діями відповідача, а між шкодою та поведінкою відповідача є причинно-наслідковий зв`язок. До того ж позивач звернувся до суду з позовом як фізична особа, доказів на підтвердження своїх повноважень діяти від імені та в інтересах ОСББ «Башта» не надав.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши при цьому, що в установленому законом порядку дії

ОСОБА_3 як голови правління ОСББ «Башта» протиправними не визнавались, позивач не довів, що на посаду голови правління була обрана інша особа, а відтак районний суд дійшов правильного висновку про фактичне продовження повноважень відповідача як голови правління до обрання нового. Також апеляційний суд дійшов висновку, що за своїм змістом і формою оспорювані договори про абонентське юридичне обслуговування ОСББ «Башта» відповідають вимогам закону. Позивачем не обґрунтовано та не надано суду доказів на підтвердження того, яка саме шкода та якими неправомірними діями відповідача спричинена йому особисто, у якому розмірі, а також того, що між протиправними діями відповідача і між шкодою та поведінкою відповідача є причинно-наслідковий зв`язок.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що після 2012 року кошторис ОСББ «Башта» загальними зборами не затверджувався, кошти витрачались за особистим волевиявленням фізичної особи ОСОБА_3 , який, на думку заявника, незаконно обіймав посаду голови правління ОСББ. ОСОБА_1 вважає, що надав достатні докази на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, які завдані внаслідок таких дій.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу представник голови ОСББ «Башта»

ОСОБА_3 - Григоренко О. С. просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

13 квітня 2020 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 760/2064/17-ц розподілено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20 жовтня 2006 року було зареєстровано ОСББ «Башта» по вулиці Клінічній, 23-25 у м. Києві, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач є власником квартири

АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу позачергових загальних зборів членів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку

АДРЕСА_1 » від 25 жовтня 2010 року правління ОСББ «Башта» у складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , було обрано на новий строк роботи. Переважною кількістю голосів термін роботи нового правління встановлено 2 роки.

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 02 січня 2013 року по 01 січня 2015 року відомості щодо голови правління до реєстру не вносилися.

Згідно довідки від 25 квітня 2017 року за підписом голови правління

ОСББ «Башта» ОСОБА_4 за період з 25 жовтня 2010 року по 15 грудня

2015 загальні збори членів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта» не проводились. У зв`язку з непроведенням загальних зборів членів ОСББ, питання продовження повноважень ОСОБА_3 як голови правління ОСББ після закінчення дворічного терміну, на який його було обрано на загальних зборах співвласників 25 жовтня 2010 року, не вирішувалось. Повноваження ОСОБА_3 як голови правління

ОСББ «Башта» закінчились 25 жовтня 2012 року.

Пунктом 5.1 статуту ОСББ «Башта» визначено, що чергові загальні збори членів об`єднання скликаються правлінням не рідше ніж 1 раз на рік, як правило по закінченню календарного року для розгляду наслідків діяльності об`єднання. Позачергові загальні збори об`єднання можуть бути скликані за вимогою членів об`єднання, які мають більше 20 відсотків голосів від їх загальної кількості або за вимогою ревізійної комісії (ревізора) об`єднання.

Суди встановили, що у період 2012-2015 років між ОСББ «Башта», від імені якого діяв голова правління ОСОБА_3 , та ТОВ «Інвестор» ЛТД були укладені договори про абонентське юридичне обслуговування.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», положеннями якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.

Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління (частина перша статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Для захисту права суду необхідно встановити факт його порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша

статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи»

(статті 215, 216 ЦК України).

За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У Рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій

статті 4 ЦПК України, 2004 року, та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на час звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може заінтересована особа, яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов загалом обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що головою правління ОСББ «Башта» ОСОБА_3 при укладенні між ОСББ «Башта» та ТОВ «Інвестор» Лтд у 2012-2015 роках оспорюваних договорів про абонентське юридичне обслуговування були порушені його права та інтереси. Крім того, позивач не довів, що діями або бездіяльністю голови правління ОСББ «Башта» ОСОБА_3 йому було завдано збитки, а також не надав доказів на підтвердження права представляти інтереси ОСББ «Башта» у спірних правовідносинах. Визначаючи склад учасників справи про визнання договорів недійсними, позивач не заявляв вимогу до сторін оспорюваних правочинів - ОСББ «Башта» й ТОВ «Інвестор» ЛТД.

Врахувавши суб`єктний склад спірних правовідносин та їх зміст, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (подібна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 127/15798/19 (провадження № 11-1060апп19).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права,а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. Підстави для скасування оскаржених судових рішень відсутні.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого

2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович