Справа № 297/239/20
27 лютого 2020 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Його колишня дружина ОСОБА_2 покинула його більше десяти років тому, і за вищевказаною адресою не проживає. Оскільки остання в будинку не проживає, вона не сплачує і комунальні послуги. Реєстрація відповідача у вищевказаному будинку позбавляє його прав на вільне володіння та користування власним будином. Оскільки відповідач не проживає в його будинку, участі в утриманні будинку не приймає, і таке порушує його права на вільне користування та розпорядження будинком, як власника, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, згідно якого, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 19-20).
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чигом повідомленою про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи за її відсутності чи відзиву на позов від не надходило (а.с. 18).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Так, будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що стверджується копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією виписки з погосподарської книги села №104/02-11 від 31 травня 2019 року (а.с. 6-7).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено з матеріалів справи, в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , значиться зареєстрованою його колишня дружина ОСОБА_2 (а.с. 8), однак за вказаною адресою не проживає, що стверджується копією довідки виконавчого комітету Гутівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області №54 від 30 січня 2020 року (а.с. 5).
Так, як стверджує позивач, згідно змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1 , в ньому не проживає, комунальні послуги не сплачує і таке створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Однак, як встановлено з матеріалів справи, шлюбу між сторонами розірвано, що стверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 16 травня 2017 року, а тому, відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї власника будинку ОСОБА_1 ..
Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Враховуючи наведене, те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1 в ньому не проживає, реєстрація відповідача у вищевказаному будинку, який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , порушує права останнього як власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Фейір О. О.