Провадження № 2/727/227/20
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судового засідання Ільчука М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: смт.Головне Любомльського району Волинської області) про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину. Позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги мотивовані тим, що вона із відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.11.2015 року було розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.11.2015 року стягнуто аліменти з відповідача та її користь на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.10.2015 року і до повноліття дитини. Неповнолітня дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальне становище погіршилося у зв`язку із збільшенням витрат на утримання дитини, тому коштів не вистачає. У зв`язку з чим просить змінити (збільшити) розмір аліментів на утримання дитини, визначивши їх в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рух справи

Ухвалою суду від 16.12.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб; відповідачем у встановлений судом строк не подано відзив; заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від позивача до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином в тому числі через ЗМІ, про поважні причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

У відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

З"ясовані судом обставини і досліджені надані сторонами докази

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.11.2015 року було розірвано (а.с.11-12).

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.11.2015 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.10.2015 року і до повноліття дитини (а.с.11-12).

На даний час неповнолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, проте зросли витрати на дитину, тому позивачу важко матеріально утримувати її. Неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в 1 класі ЗОШ №6 м. Чернівці та відвідує музичну школу, навчання в якій становить 150,00 грн. на місяць, що підтверджується чеками про оплату (а.с.13).

Крім того, позивачем було придбано шкільну та спортивну форму, одяг та взуття, шкільне приладдя; шафу та консоль, загальною вартість 4370,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №СФ-К001345 від 19.09.2016 року (а.с.14), та придбано диван-ліжко, матрац, загальною вартістю 10865,00 грн., що підтверджується чеком про оплату від 06.09.2019 року (а.с.15).

Згідно довідки про доходи працюючого відповідача ОСОБА_2 в Централізованій бухгалтерії Відділу освіти Жмеринської РДА, загальний дохід за період з грудня 2018 року по травень 2019 року складає 31823,07 грн.; фактично отримано доходу 15052,29 грн.; відрахування на сплату аліментів становить 16770,78 грн. (а.с.16).

Застосвані норми матеріального права.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст стст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 5.02.2014 №6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров"я.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у ст.182 СК, яким визначався розмір 30%). Таким чином, зміна закону, яким установлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за №3 зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: матеріальне становище позивача і відповідача (платника аліментів); відсутність в останнього на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дітей; інші обставини, що мають істотне значення; те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений законодавством мінімальний розмір аліментів, при цьому, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає.

За з"ясованих обставин, сукупності досліджених по справі доказів, суд приходить до висновку, що оскільки малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на матеріальному утриманні позивача; як позивач, так і відповідач є працездатними; відповідач ОСОБА_2 є молодою, працездатною особою, інших утриманців немає, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

У відповідності до абз. 4 п. 23 Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, на користь держави в розмірі 768,40 грн.

Висновки

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 274-279, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця смт.Головне Любомльського району Волинської області, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, починаючиз дня звернення до суду і до дня набрання рішення законної сили.

Виконавчий лист 727/8538/15-ц, виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.10.2015 року до настання повноліття дитини - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця смт.Головне Любомльського району Волинської області, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 02.03.2020 року.

Суддя Слободян Г.М.