Справа № 236/3612/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сердюк Н.В.,

за участю секретаря - Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області за відсутністю сторін цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що вона є власником земельної ділянки, площею 12,75 га, розташованої на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради) Донецької області. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом серії ІІ-ДН № 133542, виданим 16.12.2001 року на підставі рішення виконкому Рідкодубівської сільської ради від 12.12.2001 року №116. Однак, у зазначеному документі її прізвище зазначено як " ОСОБА_1 ", у той час як відповідно до документів, що посвідчують особу заявниці, її прізвище " ОСОБА_1 ". Заявниця звернулася з питання про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, однак, отримала відмову. Через допущену помилку в написанні прізвища заявниці вона позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. Діючим законодавством не передбачено внесення змін до державних актів. Тому заявниця звернулася до суду та просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу.

Заявниця ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 23).

Представник заінтересованої особи - Лиманської міської ради Донецької області, за довіреністю Шуляченко І.О., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просила розглянути справу без ї їучасті, рішення ухвалити до вимог чинного законодавства (а.с. 21).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН № 133542 належить земельна ділянка кадастровий № :11:000:0158, площею 12,75 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської Лиманського району)Донецької області, виданий 16.12.2001 року Рідкодубівською сільською радою на ім`я " ОСОБА_1 " та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №432 (а.с. 7).

Зазначений Державний акт виданий на ім`я ОСОБА_1 . Однак, відповідно до наданої заявником копії ІD-картки, виданої 05.09.2019 року органом 1445, прізвище заявниці зазначено - " ОСОБА_1 " (а.с.5), копії свідоцтва про шлюб, НОМЕР_1 від 12.06.1965 року, в якому прізвище заявниці зазначено російською мовою " ОСОБА_1 "(а.с. 8).

Суд зауважує, що за часів УРСР документообіг вівся російською мовою. Тому при видачі заявнику державного акту на право власності на земельну ділянку був здійснений некоректний переклад її прізвища з російської на українську мову та помилково зазначено прізвище " ОСОБА_1 " замість вірного " ОСОБА_1 ".

При зверненні ОСОБА_1 з питання про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, їй було відмовлено та роз`яснено, що внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неможливо, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" подані заявником документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майо через розбіжності прізвища заявника у документах.

Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Деркомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537.

Також, у зв"язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності).

Тобто, внести виправлення у держвний акт не є можливим.

Встановлення факту належності ОСОБА_1 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН № 133542 породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявниці; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявниця наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в документ, який посвідчує факт належності їй нерухомого майна (земельної ділянки).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Аналіз наданих заявником доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі їй Державного акту серії ІІ-ДН № 133542 на право власності на земельну ділянку кадастровий № :11:000:0158, площею 12,75 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради Лиманського району)Донецької області, було допущено помилку в написанні прізвища власниці.

Тому, суд вважає вимоги заявниці щодо встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН № 133542, кадастровий № :11:000:0158, площею 12,75 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської Лиманського району)Донецької області, виданого 16.12.2001 року Рідкодубівською сільською радою на ім`я " ОСОБА_1 " та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №432.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 24.11.2020 року.

Суддя -