Справа № 595/2150/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Пастушаку І.Д.,

з участю представника позивачки Захарчука Ю.В.,

відповідача Богачика ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

Позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 40113,96 грн., мотивуючи тим, що на підставі виконавчого листа № 595/937/2015, виданого Бучацьким районним судом Тернопільської області відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний був виплачувати в її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14.05.2015 року до досягнення дітьми повноліття. Проте, відповідач неодноразово не сплачував вказану суму аліментів, в зв`язку з чим виникала заборгованість, тому просить стягнути в її користь пеню.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що Бучацьким районним судом видано виконавчий лист по справі № 595/937/2015 від 19.06.2015 року, згідно якого відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з нерегулярною сплатою відповідачем аліментів на утримання дітей утворилась заборгованість в сумі 9259,05 грн., а тому з відповідача слід стягнути пеню по даній заборгованість в сумі 40113,96 грн., а саме загальна сума пені з травня 2015 року по 01 жовтня 2015 року становить 4650 грн., за січень, лютий, травень, жовтень 2016 року становить 1500 грн., з травня 2017 року по 01 січня 2018 року становить 11050 грн., з травня 2018 року по 01 липня 2019 року становить 22913,96 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, суду пояснив, що він сплачував аліменти на утримання дітей тоді коли позивачка була на території України, для того щоб бути впевненим, що кошти будуть використані на потреби дітей, а тому виникала заборгованість.

Заслухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 05.03.2015 року.

В даному шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторони записані батьками дітей.

Згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області № 595/937/2015 від 06 червня 2015 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14 травня 2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, прийнятої заступником начальника відділу державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції, відкрито виконавче провадження № 47970021 по примусовому виконанню виконавчого листа №595/937/2015, виданого Бучацьким районним судом 19.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби від 04.09.2019 року по ВП № 47970021№, станом на 04.09.2019 року аліментів нараховано 63959,05, боржником сплачено 54700 грн., борг по сплаті аліментів становить 9259,05 грн.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц

Суд вважає, що несплата та несвоєчасна аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно рішення суду в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, мала місце з вини ОСОБА_3 , тому суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні передбачені ч. 1 ст. 196 СК України підстави для стягнення неустойки (пені) із відповідача.

Суд погоджується із розрахунком пені, який надав позивач та вважає, що сума нарахованої пені відповідачу з травня 2015 року по 01 жовтня 2015 року становить 4650 грн., за січень, лютий, травень, жовтень 2016 року становить 1500 грн., з травня 2017 року по 01 січня 2018 року становить 11050 грн., з травня 2018 року по 01 липня 2019 року становить 22913,96 грн.

Беручи до уваги обраховану пеню станом на 01 липня 2019 року, щомісячну суму стягуваних з відповідача аліментів, розмір і дати внесення платежів на погашення заборгованості, період, протягом якого в подальшому така заборгованість існувала (до 01.07.2019 року) є очевидним той факт, що загальна сума обрахованої за вищевказаною формулою пені за несплату відповідачем ОСОБА_3 аліментів у будь-якому випадку перевищуватиме розмір самої заборгованості зі сплати аліментів, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача в судовому порядку пені перевищуватиме розмір заборгованості, яка складає у відповідача по аліментних платежах 9259,05 грн., за період з 01.05.2015 року по 01.08.2019 року.

Таким чином, суд проаналізувавши та оцінивши докази надані сторонами вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає до часткового задоволення, а тому вважає, що слід стягнути із відповідача на користь позивача 9259,05 грн. нарахованої пені, що не буде перевищувати розмір заборгованості відповідача за вказаний період. При цьому, задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд не бере до уваги твердження відповідача, що він сплачує аліменти на утримання дітей тоді коли позивачка була на території України, для того щоб бути впевненим, що кошти будуть використані на потреби дітей, оскільки відповідач зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати аліменти визначені судом на користь позивача.

Також, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. У разі часткового задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки, пропорційно до розміру задоволених вимог, 1000 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 9259 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 05 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1000 (тисячу) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 768 (сімсот шістдесят вісім). судового збору в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Р. О. Содомора