Справа № 578/1843/19>
провадження № 2/578/41/20>
Рішення

Іменем України

24 лютого 2020 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Басової В.І., з участю секретаря Авраменко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Мірошніченко Андрія В`ячеславовича до Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області, третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора ГТУЮ у Сумській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановив:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який було уточнено та просила визнати за нею, право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 ) загальною площею 0,2218 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого спадщину прийняла його мати, позивач по справі ОСОБА_1 , яка на частину спадкового майна оформила право власності. Однак на 1/3 частку земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок в АДРЕСА_2 позивач не може оформити право власності, та постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та на якій розташований вказаний будинок зі спорудами з причини, що за діючим на момент оформлення спадщини ОСОБА_2 законодавством, а саме ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України - право власності на земельну ділянку посвідчувалися державними актами, отже для виникнення та реєстрації права власності на належну ОСОБА_2 частку земельної ділянки, йому після оформлення спадщини необхідно було звернутися за отриманням державного акту на право приватної власності на землю, а починаючи з 01.01.2013 року до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, проте померлий за життя державний акт не отримав та до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно не звертався, тому все вищезазначене унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину земельної ділянки.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача адвокат Мірошніченко А.В. позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач по справі є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас.6,7)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 ) загальною площею 0,2218 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства (ас.8-9)

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем на все майно померлого ОСОБА_2 за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України. Спадщину вона прийняла у встановленому законом порядку, а саме шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до першої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області в установлений законом строк, і на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину за законом (ас. 47-65).

Інших спадкоємців після його смерті, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, ні за законом ні за заповітом немає.

Постановою державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Дрюкова О.М. 18 листопада 2019 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її сина ОСОБА_2 на 1/3 частку від земельних ділянок загальною площею 0,2218 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки право власності на 1/3 частку вище зазначених земельних ділянок у померлого за життя не виникло (ас.5).

Вартість спадкового майна відповідно до звіту про оцінку експертно-грошової оцінки земельної ділянки становить 3267,00 грн (ас.21-25).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 п. п. «б» п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загально прийнятим нормам та духу цивільно правових відносин.

Позивач не заявляла вимоги про стягнення судових витрат, тому дане питання судом не вирішувалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, 10, 11, 13, 209, 259, 263 - 265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 ) загальною площею 0,2218 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повні найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Адвокат позивача: ОСОБА_3 , місце перебування за адресою: АДРЕСА_4 ,

Відповідач: Краснопільська селищна рада Краснопільського району Сумської області, місце знаходження юридичної особи: смт Краснопілля вул. Мезенівська,2 Краснопільського району Сумської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сумська міська державна нотаріальна контора ГТУЮ, юридична адреса: м. Суми проспект Шевченка,3 ,

Суддя В. І . Басова

Повний текст рішення складений 03 березня 2020 року