Справа №642/7754/19
Провадження № 2/642/460/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участі секретаря - Сузанського О.І.,

представників позивача - ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

представника відповідача - Марченко В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Школа Спік Ап» про захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Школа Спік Ап» про захист прав споживачів та розірвання договору на придбання курсу іноземної мови, вказуючи, що 05.06.2019 між сторонами було укладено договір №4401/896 про придбання курсу англійської мови, при укладенні якого, на її думку, відбулось порушення її прав як споживача, які виразились в тому, що відповідачем було введено її в оману щодо якості надання послуг, їх переваг, методик, що використовуються, кваліфікації відповідача та його належність до іноземних організацій, наявність ліцензій та міжнародного визнання. Так, на офіційному сайті ТОВ «Школа Спік Ап» зазначено, що остання належить компанії Speak Up Learning (Польща), яка є міжнародною мережею шкіл англійської мови в багатьох країнах, зокрема, в Україні, освітня програма відповідає розробленій Радою Європи системі рівнів володіння іноземною мовою, «Школа Спік Ап» (виконавець) письмово гарантує успішне вивчення англійської мови. Внаслідок вивчення такої інформації на сайті відповідача у позивача склалось враження, що вказана школа має Європейську належність, міжнародне визнання, високу кваліфікацію, сертифіковану в країнах Європи та ліцензовану діяльність на території України. Під час консультації з представниками школи в їх офісі, останні запевнили ОСОБА_1 в достовірності інформації на веб-сайті та повідомили про акційну пропозицію, а саме придбання безлімітного курсу англійської мови вартістю 39600,00 грн. всього за 18802,00 грн., дія якої якраз закінчується, що позбавило її достатнього часу для прийняття свідомого рішення. Внаслідок чого між сторонами було укладено договір придбання курсу англійської мови. В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вказаний договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь- яку діяльність, що вводить в оману споживача. Так, інформація, розміщена на сайті школи, та яка підтверджена представниками школи під час особистої консультації не відповідає дійсності та є такою, що ввела ОСОБА_1 в оману, а саме, дослідивши відомості з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, при заснуванні ТОВ «Школа Спік Ап» ані особи-нерезиденти, ані міжнародна компанія Speak Up Learning не брали частки в її заснуванні, а засновником є ОСОБА_2 , тобто ТОВ «Школа Спік Ап» не має відношення до польської школи Speak Up Learning. Крім того, сертифікат про проходження курсів, який видається ТОВ «Школа Спік Ап», офіційно не визнається ані в Україні, ані за її межами. Також, посилання відповідача на те, що освітня програма відповідає розробленій Радою Європи системі рівнів володіння іноземною мовою не відповідає дійсності та вводить замовників послуг в оману, оскільки зазначена система передбачає поділ на три рівня, кожен з яких має по два підрівня, тобто всього 6 підрівнів, в той час, як згідно оскаржуваного договору ОСОБА_1 пропонується опанувати з 6 по 9 рівень, які не передбачені системою Ради Європи. Окрім цього, на сайті відповідача містяться лише позитивні відгуки про курси іноземної мови останнього, проте без посилань на анкети в соціальних мережах осіб, що залишали такі відгуки. Таким чином, оскільки, на думку позивача, відповідачем використовувалась нечесна підприємницька практика та вказані обставини ввели ОСОБА_1 в оману, вона звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 19.11.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

03.01.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, директор ТОВ «Школа Спік Ап» проти позову заперечує, вказуючи, що дійсно, 05.06.2019 між сторонами укладено Договір №4401/896 на придбання курсу іноземної мови. Згідно параграфу 1 Договору сторони узгодили, що Платник доручає, а Виконавець зобов`язується надати за винагороду послуги по організації курсу навчання англійської мови. Загальна сума навчання складає 18 802,00 грн. Того ж дня АТ «Альфа банк» був укладений акцепт пропозиція на укладення угоди про надання кредиту №402021762 та графік платежів щодо оплати курсу. 05.06.2019 позивачем сплачено 2000 грн. 18.06.2019 від позивача на адресу ТОВ «Школа Спік Ап» надійшла заява про розірвання договору №4401/896 на придбання курсу іноземної мови та повернення сплачених нею коштів у розмірі 2000 грн., у відповідь на що відповідачем надіслано лист про можливість дострокового розірвання Договору, для чого передбачена письмова форма, а тому ОСОБА_1 необхідно з`явитись в офіс школи для письмового дострокового розірвання Договору. ОСОБА_1 відповідь на вказаний лист не надала, в офіс для розірвання договору не з`явилась, в той час як звернулась до суду із вказаною позовною заявою. Крім того, представник відповідача зазначив, що при підписанні Договору позивач була обізнана з основними характеристиками наданих відповідачем послуг, їх вартість, строки надання послуг, про можливість отримання сертифікату після закінчення кожного рівня курсу, адже вказане було передбачено в спірному Договорі на момент його підписання. Також, відповідач не позиціонує себе як заклад вищої освіти, діяльність якого підлягає ліцензуванню. Згідно умов Договору, якщо замовник закінчив дидактичний рівень занять та не склав тестів, то такому Замовнику надається можливість повторення незарахованого рівня. Позивач була обізнана з діями гарантії, а невірне сприйняття параграфу 8 Договору не може сприйматись як введення її в оману щодо письмової гарантії успіху навчання. Крім того, сплативши перший платіж у розмірі 2000 грн., ОСОБА_1 вчинила дії., які спрямовані на схвалення укладеного договору. А тому відповідач вважає, що укладення спірного Договору відповідає дійсній волі позивача без введення її в оману.

14.01.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вказала, що нею не укладалась з АТ «Альфа- Банк» акцепт-пропозиція на укладення угоди про надання кредиту на оплату курсу та графік платежів не укладався, документів щодо цього вона не підписувала. Дійсно, нею сплачено 2000 грн., проте це була сплата, що передувала укладенню оскаржуваного договору, як пояснив представник відповідача, начебто для підтвердження її намірів щодо укладання спірного договору. Така передоплата до підписання Договору була обов`язковою умовою відповідача. Щодо листа відповіді про дострокове розірвання договору вказала, що таку відповідь вона не отримувала, а згідно трек-номеру відправлення, доданого відповідачем до відзиву, вказане відправлення не було вручене адресату. Крім того зазначила, що посилання відповідача на те, що він не позиціонує себе як ліцензований заклад, спростовується скрін-шотами з офіційної веб-сторінки відповідача. Тому вважає відзив відповідача необгрунтованим.

В судове засідання представники позивача з`явилися, позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на викладені в позові обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а також зазначив, що ТОВ «Школа Спік Ап» має право використовувати офіційну назву міжнародної школи Speak Up, проте є самостійною школою і не є філіалом останньої.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.06.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Школа Спік Ап» було укладено Договір №4401/896 на придбання курсу англійської мови, вартість навчання з урахуванням знижки склала 18 802,00 грн.

Про існування вказаної школи позивачу стало відомо з мережі Інтернет.

До даних правовідносин підлягає застосуванню ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови придбання послуг, їх переваги, кваліфікація Виконавця та інше, тобто ті, які передують укладенню договору.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає, зокрема, питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов надання послуг.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст. ст.3,627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач при укладенні договору порушив її права як споживача, які виразились в тому, що відповідачем було введено її в оману щодо якості надання послуг, їх переваг, методик, що використовуються, кваліфікації відповідача та його належність до іноземних організацій, наявність ліцензій та міжнародного визнання, про що їй стало відомо лише після підписання договору. Вважає, що такі дії відповідача є нечесною підприємницькою практикою та такими діями її було введено в оману.

Статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Так, з роздруківки з офіційного веб-сайту відповідача вбачається, що школа англійської мови Speak Up належить компанії Speak Up Learning (Польща), яка є частиною групи Penta Investments Penta зі штаб-квартирою в Празі. Speak Up - міжнародна мережа шкіл англійської мови, успішно працює більше 10 років в таких країнах: Польща, Україна, Росія, США, Саудівська Аравія, Таїланд, В`єтнам, Марокко, Бірма, Єгипет.

Проте, з відомостей з Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником ТОВ «Школа Спік Ап» є ОСОБА_2 та ТОВ «Стаді Сістемс», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_2 . Таким чином, міжнародна компанія Speak Up Learning не брала участі в заснуванні ТОВ «Школа Спік Ап», а остання не належить компанії Speak Up Learning (Польща), як то зазначено на їх веб-сайті.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що ТОВ «Школа Спік Ап» має право використовувати назву міжнародної компанії Speak Up Learning, проте не є її філією, а є окремою та самостійною школою, при цьому не надав суду доказів щодо законності використання назви цієї міжнародної школи та не спростував того, що на сайті школи вказано про приналежність ТОВ «Школа Спік Ап» компанії Speak Up Learning (Польща), яка є частиною групи Penta Investments Penta зі штаб-квартирою в Празі, а також, що під час консультації 05.06.2019 представники ТОВ «Школа Спік Ап» запевнили позивача в достовірності інформації, розміщеної на веб-сторінці.

Таким чином, інформація на веб-сайті ТОВ «Школа Спік Ап», що остання має Європейську належність до польської школи, в достовірності чого представники відповідача запевнили позивача, яка, як суд встановив, не є дійсною, ввела позивача в оману, задля надання нею переваги у виборі школи іноземної мови на користь відповідача.

Також, з позову вбачається, що 05.06.2019 під час особистої консультації ОСОБА_1 в офісі відповідача, їй повідомили, що повна вартість курсу складає 39 600,00 грн., та наразі діє акційна пропозиція, яка вже закінчується, а саме придбання безлімітного курсу англійської мови вартістю 39600,00 грн. за 18 802,00 грн.

Згідно п.4 ч.3 ст 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», забороняється як такі, що вводять в оману, методи, зокрема, недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості продукції або про продаж продукції протягом обмеженого строку, що спонукає споживачів до прийняття швидкого рішення і позбавляє їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення.

На думку суду, вказана інформація з посиланням представниками ТОВ «Школа Спік Ап» на закінчення такої акції, позбавила позивача достатнього часу для прийняття свідомого рішення та на отримання своєчасної інформації про послуги, що би забезпечило можливість її свідомого і компетентного вибору.

Крім того, з веб-сайту ТОВ «Школа Спік Ап» вбачається, що остання на підтвердження отриманих знань англійської мови видає сертифікати, наявність яких вітається різними компаніями та організаціями, що проводять добі кандидатів на вакантні посади в міжнародних країнах. Програма навчання Speak Up відповідає розробленій Радою Європи системі рівнів володіння іноземною мовою (CEFR). ТОВ «Школа Спік Ап» дає письмову гарантію успішного вивчення англійської мови.

При цьому, в такій системі CEFR знання і вміння учнів поділяються на три категорії A, B і C, які далі поділяються на шість рівнів: А, А1, А2, В, В1, В2, С, С1, С2, тоді як ТОВ «Школа Спік Ап», посилаючись на програму навчання Speak Up, яка відповідає розробленій Радою Європи системі рівнів володіння іноземною мовою (CEFR), пропонує замовнику ОСОБА_1 , згідно договору №4401/896 від 05.06.2019, дидактичні курси з 6 по 9, які не передбачені системою CEFR.

На спростування вказаного, представником відповідача не зазначено жодного доводу.

Таким чином, така інформація на веб-сайті ТОВ «Школа Спік Ап», що програма навчання останньої відповідає системі, розробленій Радою Європи щодо рівнів володіння іноземною мовою CEFR не відповідає дійсності та ввела позивача в оману, з метою представлення переваг укладення спірного Договору саме з відповідачем.

Також, згідно витягу Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Школа Спік Ап» має відкритий КВЕД 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у, який включає в себе: -освіту, не обумовлену будь-якими рівнями - академічне навчання - навчальні центри, які пропонують курси корекції - курси підвищення професійної кваліфікації - навчання мовам та навичкам спілкування - навчання комп`ютерної грамоти - релігійне навчання. Цей клас включає також: - навчання рятувальників на воді - діяльність шкіл виживання - навчання ораторському мистецтву - навчання швидкісному читанню. Цей клас не включає: - програми грамотності для дорослих, див.85.20 - загальну середню освіту, див.85.31 - технічну та середню професійну освіту, див.85.32 - вищу освіту, див. 85.4.

Таким чином, ТОВ «Школа Спік Ап» не видає ліцензовані сертифікати, які би визнавались в іноземних державах.

Представником відповідача не зазначено жодного заперечення щодо вказаної підстави позову та не надано суду доказів визнання сертифікатів відповідача іноземними державами.

Тому така інформація на веб-сайті ТОВ «Школа Спік Ап», що остання видає сертифікати, наявність яких вітається різними міжнародними компаніями та організаціями, не відповідає дійсності та ввела позивача в оману, при цьому, представники ТОВ «Школа Спік Ап» запевнили ОСОБА_1 в достовірності розміщеної на сайті інформації.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Згідно п.14 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

Положеннями п.2 ч.1 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману.

Частиною 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про: 1) основні характеристики продукції, такі як, зокрема, її наявність, переваги, методи використання, очікувані результати; 4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг; 8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд не бере до уваги заперечення відповідача, що позивач при підписанні спірного Договору була повністю обізнана щодо основних характеристик наданих відповідачем послуг, оскільки такий Договір не містить інформації, наданої позивачу до укладання Договору, зокрема, щодо міжнародної належності/не належності школи, міжнародного рівня сертифікатів та відповідності програми навчання програмі, затвердженій Радою Європи.

Також, посилання представника відповідача, що ТОВ «Школа Спік Ап» має право використовувати назву міжнародної польської школи Speak Up Learning, при цьому ТОВ «Школа Спік Ап» не є її філією, не підтверджена жодним доказом та не спростовує інформацію на веб-сайті відповідача про приналежність ТОВ «Школа Спік Ап» - компанії Speak Up Learning (Польща), яка є частиною групи Penta Investments Penta зі штаб-квартирою в Празі, яка складає в пересічної особи хибне уявлення про рівень наданих ТОВ «Школа Спік Ап» послуг.

Крім того, суд критично ставиться до зауваження представника відповідача, що ОСОБА_1 , сплативши 2000 грн., схвалила укладення спірного договору не свідчить про надання їй достовірної інформації, що передувала укладенню Договору, яка б сприяла її вільній волі в укладенні такого Договору та не може сприйматись як прийняття позивачем всіх умов надання послуг відповідачем.

Щодо розірвання договору в позасудовий спосіб, на який директор ТОВ «Школа Спік Ап» посилався у відзиві, суд зазначає, що останнім не надано доказів отримання позивачем його листа-відповіді про необхідність прибуття ОСОБА_1 в офіс відповідача для оформлення письмового розірвання договору, враховуючи також, що згідно витягу із сайту «Укрпошти», відправлення за вказаним відповідачем трек-номером ОСОБА_1 не вручено.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вищезазначена відповідачем інформація про статус ТОВ «Школа Спік Ап» та її приналежність до Європейської компанії, рівень, методи та результати такого навчання, Європейське визнання сертифікатів, розміщена на веб-сайті ТОВ «Школа Спік Ап» та підтверджена представниками школи під час особистої консультації позивача, є проявами підприємницької практики, яка ввела ОСОБА_1 в оману, наслідком чого стало хибне уявлення позивача в якості отриманих послуг, що привело до укладання між сторонами Договору на придбання курсу англійської мови, який би позивач не уклала, знаючи завчасно достовірну та повну інформацію, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, ЦПК ст.ст. 1, 4, 15, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 204, 626, 627, 638 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Школа Спік Ап» (, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Василя Липківського, 45) про захист прав споживачів - задовольнити.

Визнати недійсним Договір від 05.06.2019 №4401/896 про придбання курсу англійської мови, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Школа Спік Ап» та ОСОБА_1 .

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Школа Спік Ап» (, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Василя Липківського, 45) на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.02.2020.

Головуючий: