Справа № 177/2003/19
Провадження № 2/177/226/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Логінової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Криворізький районний центр соціальних служб для сім`ї дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду 17.12.2020 з указаним позовом та уточнивши 27.12.2019 позовні вимоги, просив позбавити батьківських прав відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь майбутнього опікуна на утримання ОСОБА_2 та передати дитину органу опіки та піклування Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, для подальшого вирішення питання її влаштування.

В обґрунтування позову вказав, що на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області проживає родина, яка складається з батька - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 та їх чотирьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьки займаються вихованням своїх дітей, але батько дітей - ОСОБА_3 жорстоко поводиться із донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку він побив. Мати дитини - ОСОБА_4 замовчує факт жорстокого поводження батька з дитиною, всупереч інтересам дитини не звертається до правоохоронних органів за допомогою, наражає дитину на небезпеку.

Так, 04.12.2019 ОСОБА_2 , прийшла до школи, де під час медичного огляду на її тілі виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців та саден. При додатковому огляді лікарем Радушненської амбулаторії ЗПСМ ОСОБА_11 , на волосяній частині голови дитини виявлена рублено-рвана рана довжиною 5 см. Як пояснила ОСОБА_2 , зазначені тілесні ушкодження їй спричинив її батько ОСОБА_3 .

Директор Радушненської загальноосвітньої шкоди ОСОБА_12 06.12.2019 повідомив до Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про факт нанесенні малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесних ушкоджень її батьком ОСОБА_3 . Слідчим відділенням Криворізького РВП за даним фактом порушено кримінальне провадження №0000572 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Розпорядженням голови Радушненської селищної ради та голови органу опіки та піклування від 06.12.2019 № 61 вирішено відібрати дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків, враховуючи факт виникнення загрози для її життя та здоров`я. Працівниками поліції Криворізького РВП малолітня ОСОБА_2 відібрана від батьків та доставлена до Криворізького районного центру первинної медіко-санітарної допомоги. На даний час дівчинка перебуває у дитячому відділенні Криворізького районного центру ПМСД під наглядом лікарів.

З метою захисту інтересів малолітньої ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області вимушений звернутися до суду.

Ухвалою судді від 27.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яке згідно з ухвалою суду від 07.05.2020 закрито з призначенням судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що разом з дружиною виховує чотирьох дітей. Він працює на будівництві, утримує сім`ю. Дій, що зазначені в позовній заяві по відношенню до своєї доньки ОСОБА_2 не вчиняв. Донька ОСОБА_2 , якій 13 років, погано навчається та не допомагає матері по хазяйству. У школі був випадок, коли ОСОБА_2 викрала у своєї подруги ОСОБА_13 гаманець, про що повідомила батькам класний керівник доньки. Через це він може дати доньці «запотиличник», але жорстоко з дітьми не поводиться. Хоче, щоб ОСОБА_2 повернулася додому та мешкала разом із сім`єю.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що факти, викладені у позовній заяві, неправдиві. Вона разом з чоловіком виховують чотирьох доньок. Їх сім`я рахується як багатодітна, але офіційно соціальний статус не визначено. Її чоловік ОСОБА_3 працює, годує сім`ю, ні дітей, ні її не ображає. Просить повернути доньку ОСОБА_2 до родини.

У подальшому відповідачі, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи належним чином, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причини неявки не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надали, відзиву не подано (а.с.167, 168, 169).

Представники третіх осіб: служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області Стрельцова А.В. та Криворізького районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді Логінова І.М. позов підтримали, вважають за необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, судове засідання 03.11.2020 проводилося у відсутності відповідачів, які до суду повторно не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв клопотань, зокрема про відкладення судового розгляду через поважність причин, не подали, хоча повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Таким чином, неявку відповідачів до суду без поважних причин суд розцінює, як зловживання процесуальними правами, вчиненими з метою затягування розгляду справи.

Також суд враховує, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 зазначено, що «… учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Вислухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.23). Також ці відомості відображені у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та в актовому записі про народження №19 від 20.04.2007, які були витребувані судом за клопотанням представника позивача (а.с.44-45, 46).

Відповідно до довідки від 13.12.2019 № 197, ОСОБА_2 навчається в 7 класі КНЗ «Радушненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Криворізької районної ради Дніпропетровської області (а.с.16).

У психолого-педагогічній характеристиці ОСОБА_2 зазначено, що дівчина виховується в багатодітній сім`ї, де їй не приділяється достатньої уваги з боку матері та мають місце фізичні знущання з боку батька. Між членами сім`ї маються напружені стосунки. Дівчинка перебуває на обліку у селищній раді як така, що опинилася у складних життєвих обставинах через жорстоке поводження. Дитина працелюбна, стримана, замкнута (а.с.17).

Також у характеристиці від 04.12.2019 на ученицю ОСОБА_2 зазначено, що вона активна, відповідальна, старанна, бере участь у громадському житті класу, з однокласниками має дружні стосунки, працелюбна. Останні три тижні стала пригніченою, що пояснює боязню батька, який вдома часто в нетверезому стані, безпричинно її фізично наказує, тому вона боїться повертатися зі школи додому. Близькій подрузі показувала синці на тілі та рану на голові. У 5 та 6 класах знаходилася на внутрікласовому обліку як дитина, схильна до крадіжок. У 7 класі жодного факту крадіжок не було, у зв`язку з чим, з обліку її знято. У шкільній столовій не харчується, але однокласники з нею діляться своїм обідом. Класний керівник спілкується з матір`ю лише у телефонному режимі. На батьківські збори батьки не приходили жодного разу (а.с.18).

В акті огляду від 04.12.2019, який складено та підписано директором школи ОСОБА_12 , класним керівником ОСОБА_14 , соціальним педагогом ОСОБА_15 та медичною сестрою ОСОБА_16 , відображені тілесні ушкодження, які були виявлені на тілі учениці 7-А класу ОСОБА_2 : три синці на спині та рана на потиличній частині голови (а.с.14).

У довідці від 04.12.2019 № 128, яка видана лікарем ЗПСМ Радушненської амбулаторії ОСОБА_11 , зазначено діагноз, виставлений після медичного огляду ОСОБА_2 : рублена рвана рана голови справа. Надана медична допомога (а.с.15).

На засіданні опікунської ради при Радушненській селищній раді 06.12.2019 встановлено, що сім`я Полікарпових знаходиться на обліку у виконкомі Радушненської селищної ради з 17.02.2012 після того, як у батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за поданням прокуратури Криворізького району вилучена дитина ОСОБА_17 , 2008 року народження, відносно якої відповідачі були позбавлені батьківських прав. Також 28.01.2014 за розпорядженням селищного голови, голови органу опіки та піклування у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за жорстоке побиття вилучалася донька ОСОБА_2 . Вирішено прийняти рішення про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_2 із сім`ї, влаштувати її до дитячого відділення Криворізького районного центру ПМСД, звернутися до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав та вирішити питання про доцільність відібрання інших дітей (а.с.9-10).

Розпорядженням селищного голови, голови органу опіки та піклування від 06.12.2019 № 61, з урахуванням повідомлення директора школи, беручи до уваги, що 28.01.2014 дитина вже вилучалася із сім`ї, вирішено негайно відібрати ОСОБА_2 із сім`ї, направити її до дитячої лікувальної установи, про що повідомити службу у справах дітей Криворізької РДА, Криворізький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Криворізьку місцеву прокуратуру № 2, звернутися до суду для вирішення питання про позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав (а.с.6-7).

На виконання розпорядження від 06.12.2019 № 61 прийнято рішення селищного голови, голови органу опіки та піклування від 07.12.2019 № 60 про визнання доцільним звернутися до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав (а.с.8).

За заявою ОСОБА_12 , директора Радушненської загальноосвітньої школи, до Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, з викладенням обставин, які сталися 04.12.2019 з ученицею 7 класу ОСОБА_2 , 07.12.2019 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження за №0000572 за ч. 1 ст. 125 КК України (а.с.13).

Комісією 06.12.2019 проведено оцінку рівня безпеки дитини, про що складено акт, де зазначено відомості про батьків, стан дитини на момент огляду, факти, які свідчать про нездатність батьків гарантувати безпеку дитини (а.с.19-22).

У характеристиці Радушненської селищної ради від 28.02.2020 на сім`ю ОСОБА_3 зазначено, що сім`я характеризується негативно, батьки офіційно не працюють, виховання дітей здійснюється неналежним чином. Донька ОСОБА_2 неохайна, від неї чути неприємний запах, оскільки вона страждає хворобою сечового міхура, але батьки не займаються її лікуванням (а.с.60).

На відповідача по справі ОСОБА_3 Радушненською селищною радою 28.02.2020 складено характеристику, в якій відображено про його схильність до вживання спиртних напоїв, до фізичного насилля над дітьми (а.с.61).

На звернення представника третьої особи, служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області директором КП «Криворізький дитячий фтизіопульмонолігічний реабілітаційний медичний центр» ДОР» надана відповідь від 28.02.2020 № 03/133, згідно з якою за період перебування в закладі з 10.12.2019 ОСОБА_2 відвідували лише співробітники школи та однокласники. Батьки дитину не відвідували (а.с.63).

При відвідуванні родини ОСОБА_3 21.01.2020 для обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, комісія не змогла потрапити до будинку, що відображено в акті (а.с.66).

Комісією у складі представників поліції, психолога відділу соціальної роботи, заступника голови Радушненської селищної ради, провідного спеціаліста, соціального педагога Радушненської загальноосвітньої школи 31.01.2020 здійснено виїзд за адресою мешкання ОСОБА_2 , де обстежено умови проживання родини, про що складено акт. В акті зазначено, що сім`я не дотримується санітарно-гігієнічних норм, в будинку безлад, запаси харчування відсутні, речі першої необхідності, такі як засоби гігієни, відсутні, одяг та взуття розкидані по всьому будинку, належні умови для виховання та розвитку дітей відсутні (а.с.65).

При намаганні 13.10.2020 обстежити матеріально-побутові умови сім`ї ОСОБА_3 , комісія не змогла потрапити до будинку, про що склала акт (а.с.157).

У судовому засіданні в якості свідка допитана ОСОБА_15 , яка суду показала, що працює соціальним педагогом у Радушненській загальноосвітній школі. Від класного керівника ОСОБА_2 , 04.12.2019 вона дізналася, що дівчинка прийшла до школи з синцями. Після огляду ОСОБА_2 медичною сестрою школи, у дитини виявлено на спині синці недільної давнини, на голові рана, яку вчителі відразу не побачили. Зі слів дитини ці ушкодження їй наніс її батько ОСОБА_3 . Після цього ОСОБА_2 була оглянута лікарем Радушненської амбулаторії, де їй надали медичну допомогу. 06.12.2019 родина ОСОБА_2 відвідана комісією для визначення оцінки рівня безпеки дитини, про що складено акт. При спілкуванні з матір`ю, остання повідомила, що ушкодження у дівчини виникли після «виховання» батька. ОСОБА_2 ніколи не висловлювалася про наміри суїциду. Окрім того, що свідок є соціальним педагогом, вона в класі ОСОБА_2 викладає біологію, з дівчинкою спілкується часто не тільки в школі, а і поза її межами, по телефону. ОСОБА_2 не висловлює намірів повернутися додому, не розуміє, чому до неї в сім`ї таке ставлення.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснив, що 04.12.2019 до нього, як директора Радушненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, надійшла інформація про факт насилля в сім`ї ОСОБА_3 . Класний керівник малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила, що дівчинка прийшла до школи з тілесними ушкодженнями. ОСОБА_2 оглянула медична сестра, яка підтвердила, що дійсно, на тілі дитини маються синці, а на потиличній частині голови рана. Після цього дівчину оглянув лікар Радушненської амбулаторії ОСОБА_11 , де їй надали медичну допомогу. Зі слів дитини зазначені тілесні ушкодження їй наніс батько ОСОБА_3 . Про цей випадок відразу повідомили голову селищної ради, службу у справах дітей та правоохоронні органи. За заявою свідка за даним фактом порушено кримінальне провадження. 06.12.2019 відбулося засідання опікунської ради Радушненської селищної ради, де вирішили питання про відібрання від батьків малолітньої ОСОБА_2 через загрозу для її життя та здоров`я, влаштування її до Криворізького районного центру ПМСД та звернення до суду з позовом про позбавлення батьків ОСОБА_2 батьківських прав. Раніше таких випадків стосовно цієї дитини не було. Відносно родини ОСОБА_3 надходила інформація, що батьки до своїх дітей ставляться не однаково. При неодноразовому намаганні відвідати дівчину за місцем її мешкання, відповідачі далі паркану вчителів не пускали. ОСОБА_3 міг поводити себе як агресивно, так і байдуже. Здебільшого, батьки ОСОБА_2 ігнорували звернення до них. У сім`ї ОСОБА_3 чотири дівчини, вони зовсім різні. Старша , ОСОБА_6 , дуже самостійна. Друга дитина, ОСОБА_2 , замкнута, часто не балакає, плаче, поведінка залежить від умов в сім`ї. У третьої дівчини, ОСОБА_7 , поведінка більше залежить від її настрою, вона більш залежна від батьків, зі всіх дівчат найбільш доглянута, оскільки її батьки люблять найбільше за інших. Відношення батька до ОСОБА_2 різко відрізняється від відношення до її сестер, оскільки він вважає, що це не його дитина.

Також допитана в якості свідка ОСОБА_22 , яка є депутатом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області та охарактеризувала сім`ю ОСОБА_3 як неблагонадійну. Вказувала, що у родині четверо дітей, однак ОСОБА_2 вигнанець у сім`ї, що для цього є причиною, не знає, пояснити не може. Відповідачі мають схильність до вживання алкогольних напоїв. Періодично до неї, як депутата, від сусідів надходили скарги про погане ставлення батька до дітей. Потрапити до будинку ОСОБА_3 практично неможливо, раніше діти на двір самостійно не виходили. Після того, як ОСОБА_2 вилучили із сім`ї, відповідачі стали відпускати інших дітей на вулицю гуляти. З сусідами відповідачі контактів не підтримують, ні з ким не спілкуються, часто перебувають у стані алкогольного сп`яніння, особливо батько. Після того, як ОСОБА_2 перестала жити з родиною, вона дуже змінилася, стала більш радісна. Дівчинка має дуже тісний контакт з соціальним педагогом школи. Щодо крадіжки ОСОБА_2 гаманця у подруги, пояснила, що такий випадок дійсно мав місце. З батьками проводилася бесіда, у ОСОБА_2 запитували навіщо вона це скоїла. Однак вона мовчала, не відповідала на питання педагога та психолога школи. Класний керівник ОСОБА_2 забезпечував харчування дівчинки за власний рахунок, оскільки батьки грошей на її харчування не давали. Приблизно через місяць після вилучення дитини, до центру прийшов батько ОСОБА_2 у нетверезому стані, вимагав повернути дівчину додому. Більше до дитини батьки не приходили.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 , яка є інспектором з ювенальної превенції Криворізького РВП, суду пояснила, що 06.12.2019 з Радушненської загальноосвітньої шкоди надійшло повідомлення про те, що над дитиною здійснюється фізичне насилля. Учениця ОСОБА_2 повідомила, що батько ОСОБА_3 напередодні бив її по голові палкою. Крім того, вона розповіла, що батьки її не годують, не доглядають за нею, «згонять на ній зло». Дівчинка була подавлена. Після цього із співробітниками пішли за адресою мешкання цієї сім`ї, де сусіди повідомили, що батько в родині зловживає спиртними напоями, застосовує до родини фізичне насилля. Матір його боїться, не може захистити ні себе, ні дітей. З батьками не змогли поспілкуватися, оскільки при неодноразовому відвідуванні, двері ніхто не відчинив. Дитина не бажає повертатися додому. За весь час знаходження дитини у Криворізькому районному центрі ПМСД, відповідачі взагалі не цікавляться де їх дитина, не відвідують її, не забезпечують продуктами харчування, сезонним одягом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, ст. 150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.

Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3, що узгоджуються з нормами ч. 1 ст.1 2 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

При вирішенні справи суд також бере до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959, відповідно до якого, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…».

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Згідно з висновком опікунської ради при Радушненській селищній раді від 06.12.2019 та 07.12.2019, є доцільним відібрання від батьків малолітньої ОСОБА_2 через загрозу для її життя та здоров`я та позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав щодо їх неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11, 12).

Також, за клопотанням представника третьої особи: служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, суду надано письмові пояснення неповнолітньої ОСОБА_2 від 08.07.2020, у яких вона зазначає, що батьки її не відвідували за час її перебування у медичному центрі. Мама телефонувала завжди в нетверезому стані. У телефонній розмові просила доньку всім казати що хоче додому, щоб «папу не посадили в тюрму» (мовою оригіналу), але жодного разу не сказала, що скучила за донькою, що до неї в сім`ї зміниться ставлення. Батько телефонував, також тиснув, щоб всім казала повернути її додому. Обоє погрожували інтернатом. Вважає, що батьки не зміняться, тому повертатися додому не хоче (а.с.117).

Допитана у судовому засіданні в присутності педагога неповнолітня ОСОБА_2 , повідомила суду, що їй відомо про вирішення питання щодо позбавлення її батьків батьківських прав у відношенні неї та вона повністю з цим згодна, оскільки її батьки взагалі не піклуються про неї, не цікавляться її життям і навчанням, зловживають спиртними напоями, знущаються над нею, «згонять все своє зло». Батько застосовує фізичну силу, а матір це схвалює, захисту від неї немає. Окрім неї, у сім`є є ще троє дітей - дівчат, однак саме до неї таке відношення, чому саме, їй не відомо. Вона часто була голодна, ходила із синцями. Щодо крадіжки гаманця у школі вказувала, що у такий спосіб намагалася привернути до себе увагу, хотіла їсти. За весь час перебування у медичному закладі, батьки жодного разу її не відвідали, одягом та харчуванням її не забезпечують, її життям не цікавляться. У телефонному режимі, під час спілкування, вони лише обіцяли, що приїдуть, однак жодного разу не почула від них приємних слів, що вони її люблять, змінять своє ставлення до неї та бажають, щоб вона повернулася до них. Після того, як відносно батьків постало питання про позбавлення їх батьківських прав, батьки телефонували та просили в судовому засіданні говорити неправду, а саме, що її повернули батькам, а в інакшому разі, вона покінчить життя самогубством. Ці поради батьків її дуже сильно дивували, засмучували та лякали. Пояснювала, що не хоче повертатися додому, у сім`ю, де нестерпимі умови проживання. Батько над нею знущається безпричинно, особливо коли у нього немає настрою та коли перебуває у стані алкогольного сп`яніння, виражається на її адресу образливими та нецензурними словами, застосовує фізичну силу. Матір також часто вживає алкогольні напої, не проявляє до неї турботи та не приділяє уваги, не захищала, коли це їй було потрібно. У першу чергу вона хоче відчувати себе захищеною, мріє знайти родину, де її поважатимуть, піклуватимуться про неї та любитимуть, що в умовах цієї сім`ї вона вважає, є неможливим.

У контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Так, суд погоджується із зазначеними висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ними батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з їх боку піклування про фізичний і духовний розвиток малолітньої ОСОБА_2 , неприйняття участі в її вихованні, безвідповідальне ставлення до неї загалом. При цьому така поведінка відповідачів є винною та свідомою. Байдуже ставлення відповідачів до дитини, яка знаходиться з 10.12.2019 у Криворізькому районному центрі ПМСД є безпосереднім свідченням самоусунення від виконання батьківських обов`язків та відсутності інтересу до життя та майбутнього дитини. Провівши ретельний аналіз життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у тому числі відсутність офіційного місця роботи, характеризуючих даних, їх ставлення до дитини, пасивне відношення до неї протягом останнього часу, відсутність тенденції до виправлення, суд приходить до висновку, що застосування до відповідачів крайніх заходів у виді позбавлення їх батьківських прав у даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Застосування саме крайніх заходів у вигляді позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2 , відповідатиме найкращим інтересам дитини, з метою забезпечення її права на гідні умови життя, розвитку, навчання та виховання.

Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачів на передбачене ст. 169 СК України їх право на поновлення батьківських прав у судовому порядку після зміни поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для позбавлення їх батьківських прав з переосмисленням ставлення до дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідачі є фізично здоровими особами в працездатному віці, мають можливість та зобов`язані утримувати свою дитину, не дивлячись на фактичну відмову від неї, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_25 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного окремо, щомісячно, починаючи стягнення з 17.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття, на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у дохід держави в розмірі 1681,60 грн, тобто по 840,80 грн з кожного.

У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги виконавчого комітету Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Криворізький районний центр соціальних служб для сім`ї дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка смт Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати малолітнью ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, для вирішення питання щодо подальшого її влаштування.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.12.2019 та до досягнення дитиною повноліття, на користь опікуна або державного закладу, в якому буде перебувати ОСОБА_2 .

Стягувати із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка смт Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.12.2019 та до досягнення дитиною повноліття, на користь опікуна або державного закладу, в якому буде перебувати ОСОБА_2 .

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Колочава Міжгірського району Закарпатської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка смт Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), у дохід держави судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок, тобто по 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок з кожного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.11.2020

Суддя: