Єдиний унікальний номер 448/1365/19
Провадження № 2/448/78/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
04.02.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області як органи опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 12 грудня 2013 року розірвано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 . За час подружнього життя у них з відповідачем народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з нею (позивачкою) та повністю перебуває на її утриманні.
Зазначає, що відповідач ОСОБА_3 не виконує своїх батьківських обов`язків щодо їхньої дитини, такий самоусунувся від виховання, утримання та забезпечення малолітньої ОСОБА_3 , не приймає будь-якої участі у її вихованні, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням та досягненням дитини, ухиляється від сплати аліментів, заборгованість по яких складає 69 000 грн. Всі питання щодо виховання дитини вона (позивачка) вирішує самостійно без участі та підтримки відповідача.
Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_3 його батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, натомість подала письмову заяву, в якій зазначила, що підтримує заявлені нею позовні вимоги, просить здійснювати розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та була вручена особисто останньому. Тобто у справі наявні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи - Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судова повістка третій особі надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за її юридичною адресою та була вручена представнику. Тобто у справі наявні докази належного повідомлення представника третьої особи про дату, час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судова повістка третій особі надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за її юридичною адресою та була вручена представнику. Тобто у справі наявні докази належного повідомлення представника третьої особи про дату, час та місце розгляду справи.
Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, а також враховуючи те, що позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивачка по справі, та ОСОБА_3 , відповідач по справі, є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 12.12.2013р. шлюб між сторонами по справі ( ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ) розірвано.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15.04.2016р. Скварявською сільською радою Золочівського району Львівської області, ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , відповідно її прізвище після державної реєстрації шлюбу стало « ОСОБА_1 ».
Згідно висновку органу опіки та піклування Мостиської райдержадміністрації Львівської області за №02-29/82/1 від 28.01.2020р. «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 » малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 свідомо ухиляється від утримання та виховання дочки, зокрема не цікавиться нею, не дбає про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови для отримання нею освіти. Відповідач ОСОБА_3 у поданій до органу опіки та піклування заяві зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через ухилення його від виконання батьківських обов`язків.
Згідно висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради за №27 від 18.06.2019р. малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток дитини, матеріально її не забезпечує; згідно інформації з навчального закладу батько не бере участі у вихованні доньки, не відвідує батьківські збори, не цікавиться успішністю дитини; згідно відомостей Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області заборгованість відповідача ОСОБА_3 по аліментах становить понад 69 000 грн. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд вважає зазначені висновки обґрунтованими та такими, що не суперечать інтересам дитини.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Отже, факт свідомого нехтування відповідачем ОСОБА_3 своїми обов`язками щодо виховання дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
Поважних причини, які б перешкоджали відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дочки ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з ч.1 ст.12 та ч.2 ст.15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного суду України в п.16 постанови від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками.
Необхідно зазначити, що ухилення від батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що і судом було встановлено, виходячи з поведінки відповідача.
Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні дослідженими доказами доведено винну поведінку відповідача по відношенню до дочки ОСОБА_3 , яка полягає в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини - малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча має таку можливість, а тому вважає можливим задовольнити позов про позбавлення відповідача батьківських прав щодо цієї дитини (дочки ОСОБА_3 ), що, як вважає суд, відповідатиме її (дитини) інтересам.
Суд також роз`яснює відповідачу ОСОБА_3 , що відповідно до ст.169 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».
Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.
На підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути в користь позивачки ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області як органи опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (актовий запис №13 від 24.11.2011 року, зроблений виконавчим комітетом Міженецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області).
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого нею судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Стороневичі Старосамбірського району Львівської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: с.Боєвичі Мостиського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Суддя Ю.В.Кічак
Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак