Справа № 736/659/19
Номер провадження 2/736/134/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

за участю:

представника позивача - відповідача - ОСОБА_1 ,

відповідача - позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача позивача - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Терещенко І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка в приміщенні суду справу за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності на спірне нерухоме майно та стягнення грошової компенсації за припинене право власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю,-

в с т а н о в и в:

Позивач за первинним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 в якому просила припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частини спірної квартири АДРЕСА_1 , стягнувши з неї на користь ОСОБА_2 за припинену частку в спірному нерухомому майні грошову компенсацію її вартості визначену висновком № 4189/19-24 судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 101456 грн. які внесені на депозитний рахунок Корюківського районного суду Чернігівської області. Визнати за нею право власності на 1/3 частину спірної квартири АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області 15 березня 2019 року, зареєстрованому в реєстрі за №262, вона є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Також її право власності на вищевказану частку квартири підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159768800 сформованого 15 березня 2019 року приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області. Власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 є відповідачка ОСОБА_2 . Вона проживає і є зареєстрованою в даній квартирі разом з неповнолітньою дитиною, відповідачка в квартирі не проживає і не є зареєстрованою. З відповідачкою ОСОБА_2 вона не може знайти спільної мови щодо користування квартирою, яка перебуває в її та відповідачки спільній частковій власності, за таких обставин змушена була звернутись з даною позовною заявою до суду.

Відповідачка за первинним позовом та позивачка за зустрічним ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю. Просить встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити їй в користування одну житлову кімнату площею 10,50 кв.м.; ОСОБА_4 виділити у користування одну житлову кімнату площею 20,40 кв.м.; інші приміщення квартири: веранду 6,30 кв.м., кухню 16,10 кв.м., санвузол 7,20 кв.м. залишити у загальному користуванні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.03.2019 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 березня 2019 року вона є власником 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Іншим співвласником 2/3 частин вищевказаної квартири є позивач-відповідач ОСОБА_4 відповідно до договору дарування від 15 березня 2019 року. В квартиру заселилася позивачка-відповідачка і почала чинити їй перешкоди у користуванні квартирою не допускаючи до неї. На даний час вона не дозволяє їй користуватися своєю часткою в квартирі. Через її неправомірні дії вона позбавлена можливості користуватися своєю власністю. Тому вимушена звернутися з даним позовом до суду, щоб встановити порядок користування спірною квартирою.

Представник позивачки відповідачки ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, вимоги зустрічного позову повністю не визнав.

Відповідачка позивачка ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги за первинним позовом не визнали та просили відмовити у їх задоволенні, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Корюківської РДА в судовому засіданні у вирішенні справи поклалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Як встановлено судом, згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області 15 березня 2019 року, зареєстрованому в реєстрі за № 262, ОСОБА_4 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Власником іншої 1/3 частини спірної квартири є ОСОБА_2 .

У зв?язку з тим, що сторони не можуть дійти згоди щодо спільного користування квартирою, ОСОБА_4 звернулась з позовом до суду про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, а саме квартири АДРЕСА_1 .

З аналогічних підстав ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про визначення порядку користування спірною квартирою.

За клопотанням сторін у справі призначені судові будівельно-технічні експертизи.

Згідно висновку експерта від 21.02.2020 року №4188/19-24 та висновку експерта від 21.02.2020 року №4189/19-24 за результатами проведення будівельно-технічних експертиз влаштування двох ізольованих квартир у відповідності до ідеальних часток співвласників, не вбачається можливим, оскільки виходячи із умови виділення співвласникам 2/3 та 1/3 частки окремої квартири для ізольованого користування та заселення однією сім?єю, не можливо виконати вимоги відповідних нормативів «Житлові будинки. Основні положення» та «Газопостачання».

З огляду на викладене позивачка за первинним позовом та відповідачка за зустрічним ОСОБА_4 змінила предмет позову та просила припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частини спірної квартири АДРЕСА_1 , стягнувши з неї на користь ОСОБА_2 за припинену частку в спірному нерухомому майні грошову компенсацію її вартості визначену висновком № 4189/19-24 судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 101456 грн. які внесені на депозитний рахунок Корюківського районного суду Чернігівської області.

Свої вимоги аргументувала тим, що частка ОСОБА_2 є незначною, згідно висновку експерта не може бути виділена в натурі, а отже квартира є неподільною, а спільне володіння і користування спірним нерухомим майном є неможливим і припинення права власності останньої не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї.

З чим в свою чергу не може погодитися суд з огляду на таке.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного Кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 365 Цивільного Кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При цьому право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68цс12.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна суб`єкта у власності ОСОБА_2 перебуває 1/3 частина спірної квартири, іншої власності за останньою не зареєстровано і на переконання суду указана частина спірної квартири у порівнянні з частиною іншої співвласниці не може вважатися незначною.

Таким чином припинення права власності на належну ОСОБА_2 частки у спірній квартирі нанесе істотної шкоди останній, оскільки в даному випадку буде порушений принцип рівності прав співвласників, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Отже підстав для задоволення позовуОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частини спірної квартири АДРЕСА_1 , стягнення з неї на користь ОСОБА_2 за припинену частку в спірному нерухомому майні грошової компенсації її вартості визначену висновком № 4189/19-24 судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 101456 грн. які внесені на депозитний рахунок Корюківського районного суду Чернігівської області, суд не вбачає.

За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Дана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року № №6-12цс13.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

З огляду на викладене зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки враховуючи жилу площу спірної квартири, її планування, а тому запропонований останньою порядок користування спірною квартирою, не суперечить часткам належним сторонам.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 ..

Керуючись ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 356, 358, 365 ЦК України, п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995 року, ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та стягнення з неї на користь ОСОБА_2 за припинену частку в спірному нерухомому майні грошової компенсації її вартості відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_2 в користування одну житлову кімнату площею 10,50 кв.м., ОСОБА_4 виділити у користування одну житлову кімнату площею 20,40 кв.м., інші приміщення квартири: веранду площею 6,30 кв.м., кухню площею 16,10 кв.м., санвузол площею 7,20 кв.м. залишити у загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 768 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2100 (дві тисячі сто) грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 4396 (чотири тисячі триста дев`яносто шість) грн. в рахунок відшкодування витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.С.Кутовий

Повне рішення винесене 25.11.2020