Провадження №2/523/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2020 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представників відповідача ОСОБА_6., ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , від виховання дітей самовідсторонився, ухиляється та не виконує батьківських обов`язків, не відвідує дитину в навчальних закладах. Тому позивачка просить суд позбавити батьківських прав відповідача.

Відповідач надав суду відзив на позов, вимоги не визнав, зазначив, що аліменти сплачує, з дитиною намагається бачитися, однак позивачка не надає йому такої можливості, крім того він проживає на відстані 200км від місця проживання дітей та в нього є інша сім`я, якій також потрібно приділяти час. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник органу опіки та піклування Задніпряний Андрій просив справу розглянути за його відсутності, надав суду висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Відповідач та його представники заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в його задоволенні.

Свідок ОСОБА_5 , жінка брата позивачки, зазначила, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, на жодних святах не був присутнім, позивачка не заперечувала проти спілкування батька з дитиною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач згідно копій свідоцтва про народження є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з характеристик ОСОБА_4 , учня Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 Херсонської міської ради(а.с.10-12), відповідач не відвідує дитину в даних закладах, не ходить на батьківські збори, не цікавиться навчання та вихованням дитини.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 посилався на те, що позивачка не надала доказів того, що він умисно ухилявся від своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, аліменти сплачує, підтримує дитину фінансово і він не вчиняв винних дій щодо неучасті у вихованні дітей. Таким чином, відповідач висловлював бажання бачитися з дітьми, брати участь в їхньому вихованні, що свідчить про бажання змінити свою поведінку щодо виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини(стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Отже, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав позивачкою не надано.

За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які створивши нові сім`ї не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для позбавлення його батьківських прав, при цьому вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Також, при ухваленні даного рішення суд враховує висновок третьої особи щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_4 .

Зазначені висновки суду повністю узгоджуються з правовою позицією ВС в постанові від 13 березня 2019р. по справі №631/2406/15-ц.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.264,265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначення строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 24.02.2020р.

Суддя