Справа №173/1474/20
Провадження №2/173/698/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості,-

ВСТАНОВИВ:

03.09.2020 року до суду звернулися позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з позовом про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості до відповідача ОСОБА_4

15.09.2020 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 09.11.2020 року

27.10.2020 року від позивачів подані заяви про розгляд справи у їх відсутність.

09.11.2020 року відповідачем подана заява про визнання позовних вимог.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивачі просять виділити їм (кожному по 1/3 частині) в натурі в окремий об`єкт нерухомості з привласненням окремого реєстраційного номеру 53/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із: житлового будинку літера А-1: коридор 1-5 площею 7.0 кв.м, жила 1-2 площею 9.3 кв.м., жила 1-3 площею 15.7 кв.м., жила 1-4 площею 12.7 кв.м. кладова 1-6 площею 0.6 кв.м., коридор 1-7 площею 3.1 кв.м., жила 1-11 площею 7.3 кв.м. В прибудові літера А'-1: прихожа 1-1 площею 10.3 кв.м., в сінях а'1 кухня 1-12 площею 8.7 кв.м., в сінях а''-1 санвузол 1-8 площею 4.6 кв.м., сауна 1-9 площею 3.1.кв.м., коридор 1-10 площею 1.6 кв.м. Загальна площа складає 84.0 кв.м., Житлова площа складає 45.0 кв.м., Сарай літера Б-1, гараж Г-1, паркан № 12 , ворота № 13 , паркан № 14 , паркан № 15 , паркан № 16 , хвіртка № 17, хвіртка № 18 на земельній ділянці орієнтованою площею 674 кв.м. по фактичному користуванню.

Припинити за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,. право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,на земельній ділянці загальною площею 1134 кв.м. по фактичному користуванню.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , (кожному по 1/3 частині) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку літера А-1: коридор 1-5 площею 7.0 кв.м, жила 1-2 площею 9.3 кв.м., жила 1-3 площею 15.7 кв.м., жила 1-4 площею 12.7 кв.м. кладова 1-6 площею 0.6 кв.м., коридор 1-7 площею 3.1 кв.м., жила 1-11 площею 7.3 кв.м. В прибудові літера А'-1: прихожа 1-1 площею 10.3 кв.м., в сінях а'1 кухня 1-12 площею 8.7 кв.м., в сінях а''-1 санвузол 1-8 площею 4.6 кв.м., сауна 1-9 площею 3.1.кв.м., коридор 1-10 площею 1.6 кв.м. Загальна площа складає 84.0 кв.м., Житлова площа складає 45.0 кв.м., Сарай літера Б-1, гараж Г-1, паркан № 12 , ворота № 13 , паркан № 14 , паркан № 15 , паркан № 16 , хвіртка № 17 , хвіртка № 18 на земельній ділянці орієнтованою площею 674 кв.м. по фактичному користуванню.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на наступне: за договором дарування від 13 листопада 2003 року вони є співвласниками ( кожен по 1/3 частині) квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даного договору, посвідченого 13 листопада 2003 року приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Л.Я,, та зареєстрованому в реєстрі за № 1966, позивачі отримали в дар спірну квартиру площею 51.8 кв.м, загальною площею 83.2 кв.м., яка складається з належними до неї господарчими будівлями: пристройка літ «А1-1», сіни «літ. а''». сіни літ. «а''''», 1/2 частина сараю літера «В-1», гараж металевий переносний літера «Г-1», паркан літ. «№ 4», хвіртка літ. «№ 5», земля розміром 1134 кв.м. вказана по фактичному користуванню.

Право спільної власності на нерухоме майно було зареєстроване КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» 08 грудня 2003 року під № 15 в книзі № 1.

Власницею 47/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 17 червня 1997 року № 663 приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Листопад О.М..

На початку серпня 2020 року позивачі звернулись до Верхньодніпровської міської ради із заявою про затвердження адреси спірному нерухомому майну, але отримали відповідь під № 912 від 05 серпня 2020 року про неможливість затвердження адрес із невизначеністю виду нерухомого майна та розбіжністю часток в житловому будинку в цілому.

Позивачі самостійно користуються та володіють належними їм частками спірного будинку та земельною ділянкою. Спільних приміщень з відповідачкою не мають.

Спірний будинок в цілому ніколи не був в спільній частковій власності без виділення часток в натурі. Будинок завжди був поділений в натурі та лише формально, внаслідок припущення помилки, обліковувався як квартира та спільне часткове майно без визначення часток в натурі.

Незважаючи на невідповідність та розбіжності в частках, кожна сторона володіє конкретною, визначеною часткою домоволодіння в цілому. З самого початку сторонам на праві власності належить зазначене майно, право спільної часткової власності між ними не виникло.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого 03 липня 2020 року КП «Верхньодніпровське БТІ» виданого родині ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_2 за технічними показниками є відокремленим об`єктом, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Дана квартира має статус житлового будинку, а тому запропоновано домоволодінню, розташованому на земельній ділянці розміром 674 кв.м., по фактичному користуванню присвоїти самостійну адресу.

01 липня 2020 року ОСОБА_4 ,. також отримала висновок щодо технічної можливості виділу в натурі в об`єкт нерухомого майна, згідно якого за технічними показниками 47/100 частини об`єкта, розташований на земельній ділянці 690 кв.м.., по фактичному користуванню є відокремленим майном. Має окремий вихід та може бути виділений в натурі з присвоєнням самостійної адреси.

Невизначеність виду нерухомого майна та розбіжності часток в житловому будинку в цілому не дає можливості вільно розпоряджатись даним майном, що й стало підставою звернення до суду.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено припинення права спільної часткової власності і визнання права власності на частку в натурі, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що за договором дарування від 13 листопада 2003 року позивач є співвласниками ( кожен по 1/3 частині) квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування. Згідно даного договору, посвідченого 13 листопада 2003 року приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Л.Я., та зареєстрованому в реєстрі за № 1966, позивачі отримали в дар спірну квартиру площею 51.8 кв.м, загальною площею 83.2 кв.м., яка складається з належними до неї господарчими будівлями: пристройка літ «А1-1», сіни «літ. а''». сіни літ. «а'''», 1/2 частина сараю літера «В-1», гараж металевий переносний літера «Г-1», паркан літ. «№ 4», хвіртка літ. «№ 5», земля розміром 1134 кв.м. вказана по фактичному користуванню.

Право спільної власності на нерухоме майно було зареєстроване КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» 08 грудня 2003 року під № 15 в книзі № 1.

Власницею 47/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 17 червня 1997 року № 663 приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Листопад О.М., що підтверджується копією договору купівлі-продажу.

На початку серпня 2020 року позивачі звернулись до Верхньодніпровської міської ради із заявою про затвердження адреси спірному нерухомому майну, але отримали відповідь під № 912 від 05 серпня 2020 року про неможливість затвердження адрес із невизначеністю виду нерухомого майна та розбіжністю часток в житловому будинку в цілому, що підтверджується копією повідомлення.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що у позивачів виникло право власності на частину домоволодіння( я к на квартиру), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, тобто на законних підставах.

За доводами позивачів вони самостійно користуються та володіють належними їм частками спірного будинку та земельною ділянкою. Спільних приміщень з відповідачкою не мають. Дані факти відповідачем не заперечуються.

Спірний будинок в цілому ніколи не був в спільній частковій власності без виділення часток в натурі. Будинок завжди був поділений в натурі та лише формально, внаслідок припущення помилки, обліковувався як квартира та спільне часткове майно без визначення часток в натурі.

Незважаючи на невідповідність та розбіжності в частках, кожна сторона володіє конкретною, визначеною часткою домоволодіння в цілому. З самого початку сторонам на праві власності належить зазначене майно, право спільної часткової власності між ними не виникло. Дані обставини відповідачем також не заперечуються.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1,3 ст. 364 ЦК України - Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.. 370 ЦК України - Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991 року ( з наступними змінами і доповненнями - При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого 03 липня 2020 року КП «Верхньодніпровське БТІ», наданого родині ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_2 за технічними показниками є відокремленим об`єктом, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Дана квартира має статус житлового будинку, а тому запропоновано домоволодінню, розташованому на земельній ділянці розміром 674 кв.м., по фактичному користуванню присвоїти самостійну адресу.

01 липня 2020 року ОСОБА_4 ,. також отримала висновок щодо технічної можливості виділу в натурі в об`єкт нерухомого майна, згідно якого за технічними показниками 47/100 частини об`єкта, розташований на земельній ділянці 690 кв.м.., по фактичному користуванню є відокремленим майном, має окремий вихід та може бути виділений в натурі з присвоєнням самостійної адреси.

Оскільки на час розгляду справи об`єкт нерухомості, який належить позивачам має окремий вихід, фактично є самостійними об`єктами нерухомості, за технічними характеристиками може бути виділений в самостійний об`єкт. Проте документально продовжує перебувати в частковій спільній власності та має невизначеність правого статусу (квартира, будинок), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому права іншого співвласника будинку не будуть порушеними, так як належна йому частина будинку також може бути технічно виділена в натурі в самостійний об`єкт нерухомого майна.

Понесені позивачами судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 2552.40 грн., суд вважає за можливе покласти на позивачів, в рівних частинах, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивачів.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_8 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН НОМЕР_9 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 (кожному по 1/3 частині) в натурі в окремий об`єкт нерухомості з привласненням окремого реєстраційного номеру 53/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із: житлового будинку літера А-1, коридор 1-5 площею 7.0 кв.м, жила 1-2 площею 9.3 кв.м., жила 1-3 площею 15.7 кв.м., жила 1-4 площею 12.7 кв.м. кладова 1-6 площею 0.6 кв.м., коридор 1-7 площею 3.1 кв.м., жила 1-11 площею 7.3 кв.м. В прибудові літера А'-1: прихожа 1-1 площею 10.3 кв.м., в сінях а'1 кухня 1-12 площею 8.7 кв.м., в сінях а''-1 санвузол 1-8 площею 4.6 кв.м., сауна 1-9 площею 3.1.кв.м., коридор 1-10 площею 1.6 кв.м. Загальна площа складає 84.0 кв.м., Житлова площа складає 45.0 кв.м., Сарай літера Б-1, гараж Г-1, паркан № 12 , ворота № 13 , паркан № 14 , паркан № 15 , паркан № 16 , хвіртка № 17 , хвіртка № 18 на земельній ділянці орієнтованою площею 674 кв.м. по фактичному користуванню.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН НОМЕР_9 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_10 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 1134 кв.м, по фактичному користуванню.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_8 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 і за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН НОМЕР_9 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним в розмірі по 1/3 частині, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із: житлового будинку літера А-1, коридор 1-5 площею 7.0 кв.м, жила 1-2 площею 9.3 кв.м., жила 1-3 площею 15.7 кв.м., жила 1-4 площею 12.7 кв.м. кладова 1-6 площею 0.6 кв.м., коридор 1-7 площею 3.1 кв.м., жила 1-11 площею 7.3 кв.м. В прибудові літера А'-1; прихожа 1-1 площею 10.3 кв.м., в сінях а'1 кухня 1-12 площею 8.7 кв.м., в сінях а''-1 санвузол 1-8 площею 4.6 кв.м., сауна 1-9 площею 3.1.кв.м., коридор 1-10 площею 1.6 кв.м. Загальна площа складає 84.0 кв.м., Житлова площа складаєє 45.0 кв.м., Сарай літера Б-1, гараж Г-1, паркан № 12 , ворота № 13 , паркан № 14 , паркан № 15 , паркан № 16 , хвіртка № 17 , хвіртка № 18 на земельній ділянці орієнтованою площею 674 кв.м. по фактичному користуванню.

Витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 2552.40 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 і на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІПН НОМЕР_9 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , в рівній частині на кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 09.11.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР : 16.11.2020 року

Дата набрання законної сили: 10.12.2020 року