Номер провадження 2/522/7260/20
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

02 грудня 2020 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріли цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» про визнання недійсним договору №132292 від 29.12.2019 року у порядку Закону України «Про захист прав споживачів»

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» (м. Київ, проспект Науки, 50) про визнання недійсним договору №132292 від 29.12.2019 року у порядку Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з позовної заяви місцезнаходження відповідача у справі є місто Київ, проспект Науки, 50.

При зазначених обставинах підстав для розгляду вищезазначеної справи Приморським районним судом м. Одеси немає.

Як вбачається з позову позивач посилається на ч. 5 ст. 28 ЦПК України та Закон України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позовні вимоги позивача полягають у визнанні недійсними Договору позики № 132292 від 29.12.2019 року укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі».

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Бухгалтерської довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» про стан взаємних розрахунків за період з 29 грудня 2019 року по 14 вересня 2020 року за договором позики № 132292 від 29 грудня 2019 року укладеним з ОСОБА_1 , між сторонами укладено саме Договір позики № 132292.

Сам договір позики № 132292 від 29.12.2019 року що укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» суду не надано.

Отже, позовні вимоги позивача не є споживчими, оскільки позовні вимоги пов`язані із правовідносинами, які за своєю природою ґрунтуються не на споживчому договорі, а на договорі позики.

Відповідно до п. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно рішення Конституційного Суду від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 згаданого Закону у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Таким чином, застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» у певних випадках, про що викладено у вищенаведеному рішенні Конституційного Суду України та в узагальненнях Верховного Суду України, щодо розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, не є допустимим.

В зв`язку із наведеним, суд вважає, що ОСОБА_1 не є споживачем послуг у договорі позики, а тому норми Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані при вирішенні спорів, які, хоча і випливають із кредитних правовідносин, проте не є відносинами, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем).

В зв`язку з цим позивач, посилаючись на вимоги ч. 5 ст. 28 ЦПК України, не може звертатися до суду за місцем своєї реєстрації.

При зазначених обставинах підстав для розгляду вищезазначеної справи Приморським районним судом м. Одеси немає.

У зв`язку з цим, вищезазначена справа даному суду не підсудна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суддя встановивши, що підстав для розгляду вищезазначеної справи Приморським районним судом м. Одеси немає, тому за територіальною юрисдикцією (підсудністю) справу необхідно передати до Голосіївського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст. 27, ст. 28, ст. 31 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» про визнання недійсним договору №132292 від 29.12.2019 року у порядку Закону України «Про захист прав споживачів» надіслати за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна 14-а).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Чернявська Л.М