РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ним, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М. Відповідно до абз.2 п. 3.1 продавець зобов`язався зняти себе та всіх зареєстрованих осіб з реєстраційного обліку для безперешкодного користування покупцем квартирою до 05.11.2018 року. Проте до теперішнього часу за даною адресою перебувають на реєстраційному обліку колишній власник квартири ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 .. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує права позивача як власника. Просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ним, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ПП «Жилсервіс» від 18.12.2018 року №458 в квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до абз.2 п. 3.1 продавець зобов`язався зняти себе та всіх зареєстрованих осіб з реєстраційного обліку для безперешкодного користування покупцем квартирою до 05.11.2018 року. Проте станом на 18.12.2018 року відповідачі не зняті з реєстраційного обліку, вимоги позивача про зняття з реєстраційного обліку ігнорують, що в свою чергу позбавляє позивача права вільно користуватися і розпоряджатися власним майном.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням в будинку, оскільки між позивачем та відповідачами відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги в підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133, 258, 259, 263- 265,279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1942 року народження, та ОСОБА_3 , 1966 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко