Справа № 158/3446/19
Провадження № 2/0158/151/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2020 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючої - судді Підгорного І.І.
за участю секретаря - Сороки І.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина перебуває на її утриманні, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та виїхав на постійне місце проживання в Рівненську область, не допомагає утримувати дитину в повній мірі, що ставить позивача у складне матеріальне становище, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.04.2018 року Ківерцівським районним відділм державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом №19 /а.с. 5/.
Від шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.2019 року є відповідач ОСОБА_2 /а.с.6/.
Судом також встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.7/.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків,з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, тощо.
Окрім цього, відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, частиною девятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року (на момент розгляду справи) для дітей віком до 6 років становить 1779 гривень.
Крім того, частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обовязок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька.
З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги відсутність відзиву відповідача, постійну потребу у забезпеченні дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 18.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини.
Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 192 СК України, суд, -

в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 18.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду І.І.Підгорний