Справа № 214/9681/19
2/214/442/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2020 року, Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Чернової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Звада Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, при заочному розгляді справив порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна, -
Представник позивача адвокат Руденко Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із вказаним позовом до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який накладений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 01.07.2010 винесеної Саксаганським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №10372609 від 18 жовтня 2010 року про арешт нерухомого майна накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 01.07.2010 року винесеної Саксаганським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.
Позивач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Руденко Ю.В., надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, про час і місце слухання справи повідомленні належним чином, своїм правом бути присутніми в судовому засіданні не скористались.
Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
У зв`язку з належним повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній письмових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з такого.
Відповідно дост.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, відповідно до вищенаведених положень Конституції Українита Конвенції кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно нормст.15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 2статті 16 ЦК Українипередбачені способи захисту цивільного права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно до ч.ч. 4, 5ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідност.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідност.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно бути виправданим, а таким воно є, якщо здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливого балансу». У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на все нерухоме майно ОСОБА_2 , як боржника накладено арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 10372609) 18.10.2010 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 01.07.2010 року. (а.с.13-18)
На звернення позивача щодо зняття накладеного державним виконавцем арешту він отримала відмову з посиланням на те, що зняти арешт немає можливості та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, державним виконавцем, виконавче провадження було завершено, але накладений арешт на майно не знято. (а.с.19)
Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
За викладених обставин суд дійшов висновку, що позивач правомірно обрала спосіб захисту шляхом подання позову про зняття арешту з майна, який передбачено ч.5ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки збереження арешту майна за відсутності підстав для цього є порушенням права власності позивача.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зняття арешту з усього майна, що належить ОСОБА_2 ..
У свою чергу, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про обтяження, оскільки зняття арешту з майна є підставою для виключення такого запису.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.50, 59 ЗУ "Про виконавче провадження", ст.ст.12, 13, 76, 81, 141, 258-260, 263-265, 268,353, 354 ЦПК України, суд
Позов представника позивача Руденко Юлії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна - задовольнити частково.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який накладений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 01.07.2010 винесеної Саксаганським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, що належить ОСОБА_2 , номер запису про обтяження 10372609.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його підписання.
Суддя Н.В. Чернова