Справа № 754/4594/20
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Тимошенко К.Г.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , як законного представника, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про зняття з реєстраційного обліку та визнання такими, що втратили право користування майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Альфа-Банк» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , як законного представника, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про зняття з реєстраційного обліку та визнання такими, що втратили право користування майном.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання.

02.10.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача про залишення даної позовної заяви без розгляду. Дану заяву представник позивача обґрунтовує тим, що 16.06.2020 року Міністерством Юстиції було винесено Наказ № 2013/5 щодо задоволення скарги ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 . Викладена обставина пов`язана з тим, що позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» по даній справі були обумовлені власністю останнього на вищевказану квартиру АДРЕСА_2 . Враховуючи викладені обставини, просить залишити дану позовну заяву без розгляду та проводити розгляд даної заяви за відсутності представника.

В підготовче засідання - 22.10.2020 року о 12 годині, представник позивача не з`явився.

В підготовче засідання - 22.10.2020 року о 12 годині, відповідачі не з`явилися. В підготовчому засіданні, що відбулось 02.10.2020 року представник відповідача - адвокат Лісовський Р.А. не заперечував щодо задоволення заяви сторони позивача про залишення даної позовної заяви без розгляду та просив суд надати йому можливість підготувати в письмовому вигляді обґрунтування поданої ним заяви про відшкодування судових витрат.

В матеріалах справи міститься письмова заява відповідача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Лісовського Р.А. від 08.10.2020 року про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу внаслідок необґрунтованих дій позивача. Вказав, що згідно довідки - розрахунку №03 про розмір коштів, що підлягають виплаті адвокату за надання правничої допомоги у справі № 754/4594/20 від 08.10.2020 року, відповідачем-1 понесено витрати на правову допомогу у розмірі 37 784,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи документами. А тому, вважає, що з позивача на користь відповідача мають бути відшкодовані понесенні останньою витрати.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною 9 ст. 10 ЦПК України встановлено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У відповідності до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Подання до суду заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року по справі №148/312/16-ц.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що підстав для не прийняття заяви про залишення позову без розгляду судом не встановлено, оскільки це є процесуальним правом позивача по справі.

Що стосується заяви представника відповідача про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу внаслідок необґрунтованих дій позивача, то суд вважає за необхідним вказати наступне.

Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Згідно ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, зі змісту частини 5 статті 142 ЦПК України вбачається, що про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій може бути вирішене питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Крім того, необхідною умовою для застосування частини 5 статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження, тощо. При цьому відповідач у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача.

Аналіз процесуальної норми вказує на те, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Як вбачається зі змісту заяви представника відповідача про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу, вказана заява подана на підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, до даної заяви не надано доказів необґрунтованості дій позивача, що надавало би суду можливість, в розумінні норм ч. 5 ст. 142 ЦПК України, стягнути з позивача на користь відповідача-1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 37 784,40 гривень.

Тобто, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивача необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем-1, так само матеріалами справи не підтверджується і зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Оглянувши письмові матеріали справи, керуючись 2, 133, 141, 142, ст. 257, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву подану представником позивача Акціонерного товариства «Альфа - Банк» - адвоката Артеменка Петра Миколайовича - задовольнити.

Позовну заяву Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , як законного представника, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про зняття з реєстраційного обліку та визнання такими, що втратили право користування майном, - залишити без розгляду.

Заяву відповідача-1 ОСОБА_1 та її представника - адвоката Лісовського Руслана Анатолійовича про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу внаслідок необґрунтованих дій позивача, в порядку ч. 6 ст. 142 ЦПК України - залишити без задоволення.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Панченко