печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

секретаря Рябцовій Ю.О.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого Вячеслава Валерійовича від розгляду цивільної справи №757/24345/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення суми вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

02.06.2020 у провадження судді для розгляду надійшла вказана заява про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В`ячеслава Валерійовича від розгляду вказаної справи,яку суддею Ільєвою Т.Г. було отримано 03.06.2020.

Так, в обґрунтування даної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що заявник звернувся до суду в квітні 2018 року з позовом про стягнення з АТ «Укрзалізниця» суми вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

06 червня 2018 року ухвалою суду було відкрите спрощене провадження у даній цивільний справі.

Після самовідводу судді Литвинової І.В. згідно з протоколом 02.05.2019 року автоматизованого розподілу даної справи між суддями визначено суддю Підпалого В.В. для подальшого розгляду справи.

Заявник вказує, що він у вересні 2019 року звернувся до дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя зі скаргою на суддю Підпалого В.В., який не приймав справу до свого провадження і не призначав її до розгляду, а на думку заявника заднім числом прийняв ухвалу від 23.05.2019р. про передачу матеріалів справи за підсудністю до іншого суду, яка була згодом скасована постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2019 р.

Так, перше судове засідання у даній справі було проведено новим складом Печерського райсуду м. Києва у складі суді Підпалого В.В., лише 18.02.2020 року, яке закінчилося залишенням позовної заяви без руху. Підставою для залишення 18.02.2020 р. без руху позовної заяви, стала несплата позивачем судового збору за подачу до суду заяви про уточнення позовних вимог.

При цьому ще 19.03.2019 року Печерський районний суд м. Києва своєю ухвалою відстрочив для позивача сплату судового збору за пред`явлення позову по справі № 757/24345/18-ц до постановлення судового рішення по суті пред`явленого позову.

Заявник зазначає, що досі не отримав офіційно ухвалу Печерського райсуду м. Києва від 18.02.2020 року про залишення позовної заяви без руху, якою був встановлений строк на сплату судового збору, починаючи з дати вручення ухвали.

В тексті ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року про залишення позовної заяви без руху судом зазначається, що не сплачено судовий збір саме за пред`явлення заяви від 08.02.2020 року про уточнення позовних вимог.

Враховуючи те, що ухвала Печерського райсуду м. Києва від 18.02.2020 р., на думку заявника порушує його права та перешкоджає доступу до правосуддя, останній 05.03.2020 року подав до суду заяву, в якій заявив, що не підтримує подану заяву від 08.02.2020 року про уточнення позовних вимог та попросив залишити цю заяву без розгляду та призначити справу до розгляду.

Однак, станом на сьогодні суддя Підпалий В.В., ані призначив справу до розгляду, ані повернув заявнику матеріали справи, що дало би мені можливість звернутися з цим позовом до іншого суду.

03.03.2020 року через канцелярію Печерського райсуду м. Києва, заявником було подано апеляційну скаргу на ухвалу судді Підпалого В.В. від 18.02.2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Однак, в порушення вимог Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга досі не передана до Київського апеляційного суду і залишається в Печерському районному судді м. Києва.

З врахуванням зазначеного, на думку заявника, дії судді Підпалого В.В., призводять до порушення прав заявника на судовий захист, у зв`язку з цим, останній звернувся зі скаргою на поведінку судді Підпалого В.В. до Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя.

Таким чином, у заявника виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості головуючого судді Підпалого В.В., у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить суд відвести від розгляду цивільної справи №757/24345/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення суми вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку, головуючого суддю Підпалого В.В.

У відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі частини восьмої статті 40 ЦПК України, заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Таким чином, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого у справі за його позовом судді щодо нього та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Те, що заявник не погоджується із процесуальними рішеннями судді, не може слугувати підставами для безумовного відводу судді.

При цьому, доводи про те, що дії судді не надали заявнику як стороні у справі підстав та достатніх гарантій, які могли б виключити будь-які об`єктивно виправдані та обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді у процесі судового розгляду є необґрунтованими та безпідставними, доказів не надано, є припущеннями суб`єктивного характеру.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що доводи зазначені в обґрунтування, заяви, не можуть бути підставою для відводу судді у справі, являються суб`єктивним сприйняттям обставин щодо неналежного утворення та законності суду як органу державної влади, і такого ж статусу суддів суду, і не свідчать про необ`єктивність або упередженість головуючого судді по суті справи.

Керуючись ст.ст. 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В`ячеслава Валерійовича від розгляду цивільної справи №757/24345/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення суми вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.Г. Ільєва