Провадження № 2/761/1541/2020
У Х В А Л А

13 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Бордусенко Б.С.,

за участі:

представника позивача - Юхименка С.Ю.,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід головуючого судді Фролової І.В. у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування наземних транспортних засобів,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування наземних транспортних засобів.

13 лютого 2020 року в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про відвід головуючому судді Фроловій І.В. у вищевказаній цивільній справі.

В обґрунтування заяви представник відповідача вказує, що у межах розгляду даної справи існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді Фролової І.В.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував, щодо заяви про відвід головуючого судді Фролової І.В.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , підтримав заяву про відвід головуючого судді Фролової І.В.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з поданої заяви, остання була подання в судовому засіданні 13 лютого 2020 року, тобто пізніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання.

Зважаючи на вищевикладене та вимоги ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується безпосередньо судом, що розглядає справу.

Що стосується обґрунтованості заяви про відвід, то слід зазначити, що наведені представником позивача підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження та не відповідають дійсності. оскільки викладені в заяві про відвід доводи представника позивача щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді Фролової І.В. є необґрунтованими, оскільки об`єктивними даними не підтверджуються і по суті ґрунтуються на незгоді позивача з процесуальними діями суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи "Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви").

Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 37, 40 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Фролової І.В. у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування наземних транспортних засобів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2020 року.

Суддя: