ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року

м. Київ

справа № 646/5668/17

провадження № 61-489св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, кредитна спілка «Регіон»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08 вересня 2017 року в складі судді Сороки О. П. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2017 року у складі колегії суддів Бровченко І. О., Кіся П. В., Кружиліної О. А.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою, у якій просив поновити йому строк на звернення до суду та скасувати постанови державного виконавця Соколова О. С. про повернення виконавчих документів від 22 грудня 2011 року за виконавчими провадженнями № 25025822, № 24954724, № 25025330, № 25026173.

В обгрунтування скарги зазначив, що на підставі заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року було видано чотири виконавчих листа про стягнення на його користь з КС «Регіон» грошових сум.

21 лютого 2011 року державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ відкриті виконавчі провадження за даними виконавчими листами, які приєднані до зведеного виконавчого провадження № 21781519.

21 липня 2013 року він отримав листа начальника Фрунзенського ВДВС, згідно якого державним виконавцем Соколовим О. С. винесені постанови про повернення виконавчих листів про стягнення грошових сум на його користь стягувачу на підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Копії вказаних постанов про повернення виконавчих листів були ним отримані у Фрунзенському ВДВС лише 20 серпня 2013 року.

30 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою про скасування вищевказаних постанов, однак ухвалою від 08 квітня 2014 року йому було відмовлено у задоволенні вищевказаної скарги з посиланням на пропущення строку на звернення до суду.

Зазначає, що не позбавлений права повторно звернутися зі скаргою з одночасним поданням клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску на звернення до суду зі скаргою послався на те, що він не знав підстав повернення виконавчих документів до отримання постанов 20 серпня 2013 року. До 08 серпня 2017 року заявник не знав про те, що у нього є право на повторне звернення до суду з аналогічною скаргою з поданням клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Фрунзенського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції залишено без розгляду.

Суд першої інстанції виходив із того, що відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою на постанови державного виконавця, що, відповідно, є підставою для залишення без розгляду його скарги.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та дійшов правильного висновку про залишення скарги без розгляду, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У грудні 2017 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, направити справу на новий розгляд в апеляційний суд.

Зазначає, що розгляд справи в апеляційному суді відбувся без його участі внаслідок неповідомлення його про судове засідання.

Стверджує, що апеляційний суд у своєму рішенні відтворив без змін мотивування рішення суду першої інстанції.

Вважає, що апеляційний суд помилково закрив провадження у справі на підставі його заяви про відмову від скарги, яку ОСОБА_1 не подавав.

Зазначає, що отримав постанови про повернення виконавчих листів особисто 20 серпня 2013 року, до суду звернувся 30 серпня 2013 року, тобто відповідно до пункту 4.11.4 Інструкції про проведення виконавчих дій у межах десятиденного строку на оскарження.

Стверджує, що пропустив строк, оскільки скарга від 30 серпня 2013 року з вимогами скасувати постанови державного виконавця від 22 грудня 2011 року ухвалою від 08 квітня 2014 року була залишена без задоволення у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанов без застосування статті 72 ЦПК України, що не давало ОСОБА_1 права на повторне звернення до суду зі скаргою.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

Відзив/заперечення на дану касаційну скаргу до Верховного Суду від інших учасників справи не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 22 грудня 2011 року державним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу у виконавчих провадженнях № 25025822, № 24954724, № 25025330, № 25026173.

Копію оскаржуваних вищевказаних постанов державного виконавця Гуровий І. А. отримав 20 серпня 2013 року, що також встановлено ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року у справі № 646/8211/13-ц, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду.

Вищевказана ухвала суду набрала законної сили.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на 07 лютого 2020 року), підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, відповідно до яких воно має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з положеннями частини першої статті 158 ЦПК України у редакції на час розгляду справи апеляційним судом розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Частиною третьою статті 74 ЦПК України передбачено, що судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Відповідно до частини першої статті 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Верховний Суд у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 459/2048/17 (провадження № 61-5613св18) дійшов висновку, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 129 Конституції України, статті 6 Конвенції та відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. Розглянувши скаргу на дії державних виконавців за відсутності скаржника, не повідомленої про дату, час і місце розгляду справи, апеляційний суд не забезпечив реалізації права учасника справи взяти участь у судовому засіданні.

Аналогічні висновки робив Верховний Суд у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15 (провадження № 61-1125св17), від 10 травня 2018 року у справі № 520/4043/16-ц (провадження № 61-10173св18), від 05 червня 2019 року у справі № 644/3191/17 (провадження № 61-43574св18), від 28 серпня 2019 року у справі № 2-1978/11 (провадження № 61-13790св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 1522/6062/12 (провадження № 61-27990св18)

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що апеляційний суд не повідомив його про час та місце розгляду справи, розглянув справу без його участі.

У матеріалах справи відсутні докази надсилання ОСОБА_1 судових повісток з повідомленням про час і місце розгляду справи, а апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі не зазначив про присутність чи відсутність учасників справи, факт повідомлення їх про час і місце розгляду справи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали апеляційного суду, направлення справи на новий розгляд в апеляційний суд.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2017 року скасувати, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук