Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3573/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Рішко Г.І.,

секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача (рідний брат батька позивача) ОСОБА_3 , який заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Виноградівською держнотконторою 01.04.2004 року за реєстровим №758.Крім позивача, спадкоємцем за законом п`ятої черги є рідна сестра позивача, відповідач по справі, яка декларує відсутність власного інтересу до предмета спадщини, однак жодних документальних дій, спрямованих на підтвердження факту відмови від спадщини вчиняти відмовляється.У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті свого дядька прийняв, однак однак у видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі йому було відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дядька.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, однак ним подано до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд таку задоволити.

Відповідача про день, час та місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленою своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує відносно заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача (рідний брат батька позивача) ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.07.2015 року.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Виноградівською держнотконторою 01.04.2004 року за реєстровим №758.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишив.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 від 22.08.1970 року, свідоцтвом про народження батька позивача серії НОМЕР_3 від 13.06.1960 року та свідоцтвом про народженням спадкодавця серії НОМЕР_4 від 29.03.1971 року.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом п`ятої черги, спадщину після смерті свого дядька прийняв, оскільки проживав разом з спадкодавцем у спадковому будинку, що підтверджується довідкою Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району за № 02-38/912 від 19.11.2020.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім позивача, спадкоємцем щодо спадкового майна п`ятої черги рідна сестра позивача, відповідач по справі ОСОБА_2 , яка на спадкове майно не претендує, що стверджується заявою відповідача від 25.11.2020 р. про визнання вимог позивача та розгляд справи без участі відповідача.

Інших спадкоємців немає, оскільки батько позивача ОСОБА_4 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати спадкодавця ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько спадкодавця ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвами про смерть.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За прийняттям спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. Однак листом державного нотаріуса за № 122/01-16 від 12.11.2020 року позивачу було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачено п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та в разі відсутності вказаних документів позивачу ОСОБА_3 рекомендовано звернутись до суду.

Разом з цим правовстановлюючий документ на спадковий будинок втрачено.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до положень п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено, згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за № 401 від 02.10.2020 року, спадковий житловий будинок з надвірними будівлями будівництвом завершений, його вартість складає 73042 гривень. Загальна корисна площа житлового будинку становить 72,8 м кв., в тому числі житлова площа 21,6 м кв. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року на житловий будинок з надвірними будівлями в в АДРЕСА_1 зареєстрованого за ОСОБА_3 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Виноградівською держнотконторою 01.04.2004 року за реєстровим №758.

З довідки Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району від 30.09.2020 року за № 02-23/786 встановлено, що житловий будинок у АДРЕСА_1 , рахується за спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті дядька ОСОБА_3 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями (загальна площа 72,8 кв. м, житлова площа 21,6 кв.м), розташований в АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийГ. І. Рішко