Справа № 541/2843/19
Провадження №2/541/331/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі - Калініченко Л.О.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Макшанова Є.С.; відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Дробчак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дочку, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала. Пояснила, що відповідач є її батьком, який проживає окремо від них з матір`ю. Після закінчення школи вона вступила на перший курс до Харківського економіко-правового університету (ІV рівня акредитації) за спеціальністю «Право» (заочна форма навчання). Навчається на контрактній основі, стипендію не отримує. Оплата за навчання становить 22400 грн.; за кожен семестр по 5600 грн. Термін закінчення навчання - червень 2021 року. На цей час вона вже сплатила за навчання 11200 грн. Сама не працює, самостійного доходу немає. До досягнення нею повноліття з батька стягувалися на її утримання аліменти, по сплаті яких виникла велика заборгованість. Заборгованість стягується з нього в примусовому порядку і по сьогоднішній день до повної її погашення.

Окрім платного навчання, виникають додаткові витрати на досить дорогі посібники, необхідні для навчання, канцелярські товари, постійне здійснення ксерокопіювання необхідних для навчання додаткових матеріалів, купівлю одягу та взуття, витрати на харчування, предмети особистої гігієни. Вона не має можливості матеріально себе забезпечувати і потребує допомоги батьків. Проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 в орендованій квартирі. Мати отримує мінімальну заробітну плату та надає матеріальну допомогу наскільки це можливо, але її недостатньо.

Батько отримує заробітну плату, а отже може надавати їй утримання на період навчання. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.12.2019 до закінчення нею навчання, але не більш, ніж до досягнення 23 років та витрати на оплату освітніх послуг в розмірі 11 200 грн. Послуги косметолога, поїздки в Швецію, відвідування нічних клубів оплачувалися її хлопцем.

Представник позивачки ОСОБА_1 -адвокат Макшанов Є.С. повністю підтримав заявлений позивачкою ОСОБА_1 позов та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його адвокат Дробчак Л.В. позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні зазначивши наступне. Відповідач має значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З його заробітної плати в рахунок заборгованості по сплаті аліментів відраховують 50 відсотків, що становить 8 172 грн щомісяця. Ця сума удвічі більша ніж середній заробіток ОСОБА_3 матері позивачки, яка отримує 4300 грн щомісяця. Тому вважає, що позивач оплачує своє навчання та забезпечує свою життєдіяльність лише за рахунок коштів, які стягують з нього у якості заборгованості по аліментах.

Згідно відповіді заступника декана факультету права та підприємництва, студенти заочної форми навчання забезпечені навчальною та науково-методичною літературою відповідно до вимог «Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності», бібліотечний фонд укомплектований друкованими та електронними виданнями з дисциплін базової та допоміжної частин всіх циклів. Студенти на початку навчального семестру безкоштовно отримують комплект підручників та навчальних посібників, згідно навчального плану. Згідно обліковим документам ОСОБА_1 є боржником бібліотеки. Тому витрати на підручники вона не несе.

Позивачкою також не здійснюються витрати на проживання за місцем навчання, адже вона проживає зі своєю матір`ю в м. Харкові.

Відповідно до розкладу на перший семестр 2019/2020 навчального року ОСОБА_1 , згідно яким весь період відвідування університету позивачкою за один семестр складає лише 11 календарних днів, що не викликає значних затрат на проїзд (8 грн. на метро чи маршрутному таксі).

Заочна форма навчання надає можливість студентам працювати та навчатись. Університетом створені відповідні умови, а тому у ОСОБА_1 , достатньо вільного часу та є можливість забезпечувати себе та свої потреби на харчування, засоби гігієни та догляд за собою.

Крім того, про наявність в достатній мірі вільного часу свідчать і матеріали зі сторінки соціальної мережі «Інстаграм» ОСОБА_1 Вона постійно відпочиває у нічних клубах м. Харкова, може собі дозволити відпочинок в ресторанах та барах, дорогий одяг, догляд у косметолога. ОСОБА_1 має можливість оплачувати поїздки за кордон, за минулий 2019 рік вона двічі відпочивала у Швеції, червень та вересень, тобто на початку навчального семестру. Тому вона не потребує матеріального забезпечення на період навчання. Крім того у нього відсутня можливість надавати допомогу повнолітній дочці, оскільки на даний час з його заробітної плати здійснюються відрахування заборгованості по сплаті аліментів на утримання позивачки в розмірі 50 відсотків. Сума заборгованості станом на 03.12.2019 складає 60 978,87 грн. У нього відсуне нерухома та рухоме майно, тому він винаймає по договору оренди житло, розмір оплати становить 8000 грн за місяць, окремо сплачує за користування електроенергією. У нього на утриманні знаходиться його мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка через свій похилий вік потребує сторонньої допомоги.

В силу його роботи відповідач не може постійно знаходися зі своєю матір`ю, але кожного місяця він приїжджає, купує продукти харчування, одяг та білизну, здійснює оплату комунальних послуг, готує їжу. Відповідач написав заяву до Миргородського районного територіального центру соціального обслуговування для надання соціальним працівником соціальної допомоги вдома та постійно здійснює оплату цих послуг. На даний час рівень його доходів не пропорційний рівню витрат і не дозволяє йому у повній мірі забезпечувати самостійно власну життєдіяльність.

26 грудня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 23).

27.01.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 43-116).

Суд, заслухавши пояснення позивачки, позицію її представника, пояснення відповідача та його адвоката, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Позивачка навчається на першому курсі Харківського економіко-правового університету (ІV рівня акредитації) за спеціальністю «Право» на контрактній основі за заочною формою навчання. Загальна вартість освітньої послуги становить 22400 грн. Плата за один навчальний семестр становить 5600 грн, що підтверджується договором №08-35/39 про надання платних освітніх послуг від 06.09.2019.Термін закінчення навчання - червень 2021 року (а.с.8,9).

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, оскільки не працює і немає самостійного доходу.

У запереченнях на позовну заяву відповідач, вказав на неспроможність утримувати свою повнолітню дочку ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, також з нього стягується заборгованість по аліментах в розмірі 50 % заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини зважаючи на її заробіток (а.с. 7).

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Також судом враховується та обставина, що позивачка, як повнолітня особа, яка навчається на заочній формі навчання повинна та може вживати заходи для свого власного забезпечення.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою працездатного віку, працює, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

В матеріалах справи відсутні документальні докази, які вказують на те, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатна мати та їх родинні відносини. Не зазначено чи є у неї інші діти крім відповідача, розмір її пенсії та інші види її доходу. Тому посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір, не знаходять свого підтвердження та є необґрунтованими.

Крім того, необхідність утримувати непрацездатних батьків не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Окрім того ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відзиві, відповідач вказуючи, що позивач не потребує матеріальної допомоги та на підтвердження своєї позиції, надав роздруківки світлин із соціальної мережі "Інстаграм", які з огляду на ст.ст.77, 78, 79 ЦПК України, суд не може прийняти до уваги, як належні та допустимі докази.

Посилання відповідача на те, що на час розгляду справи з нього тимчасово, до погашення заборгованості з аліментів, стягується по 50 відсотків його доходу, є наслідком тривалого, невиконання ним обов`язку по сплаті аліментів. Тому не є підставою для звільнення відповідача від надання повнолітній дочці матеріальної допомоги на період навчання.

Вимога позивачки про стягнення із відповідача на її користь понесених нею витрат на оплату освітніх послуг в розмірі 11200 грн, не підлягає задоволенню, оскільки, ця сума є додатковими витратами. У випадку коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням до досягнення нею 23 років, правила ст.185 (участь батьків у додаткових витратах на дитину) СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст.199 СК України. Саме такий висновок встановлений в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року.

Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вимоги позивачки про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 1/4 частини, яку остання просить стягнути з відповідача щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дочки саме в такому розмірі.

При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України. Стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача, перебування у його власності будинку в АДРЕСА_1 Ѕ частини кімнати АДРЕСА_2 . Також суд враховує розмір вартості навчання, необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, ту обставину, що дочка, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача - 1/8 частину від усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 50% то розмір судового збору становить 384,20 грн (768,40 грн/2).

Керуючись ст.ст.12,81,89,141,263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 199, 200 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на період її навчання в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко