Справа №463/1407/15-ц
Провадження №6/463/8/20
УХВАЛА

14 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Львівського комунального підприємства «Управитель» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Львівського комунального підприємства «Управитель» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати самочинно встановлену бетонну підлогу на дерев`яному перекритті в квартирі АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 25 992 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 2539,2 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 640 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз вартість проведення експертизи в розмірі 8 580 грн. В решті в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач звернулась до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суд. Заяву мотивує тим, що вона не працює, не отримує допомогу на дитину, фактично є матір`ю-одиначкою.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, заяви про відкладення заяви не подали, заперечень не представили. Оскільки у відповідності до положень ч.3 ст. 432 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторін. У зв`язку із неявкою сторін, звукозапис судового засідання не здійснювався у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Оглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Львівського комунального підприємства «Управитель» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати самочинно встановлену бетонну підлогу на дерев`яному перекритті в квартирі АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 25 992 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 2539,2 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 640 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз вартість проведення експертизи в розмірі 8 580 грн. В решті в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Як вбачається із поданої заяви, відповідач зазначає, що не має коштів для виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч.3, 4 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з роз`яснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №4 від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як вбачається із поданої заяви, відповідач жодних доказів тяжкого матеріального становища суду не надала.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з врахуванням принципів цивільного судочинства та положень ч.1 ст.263 ЦПК України, суд приходить до переконання, що подана відповідачем заява є необґрунтованою, підстави для розстрочки виконання рішення суду відповідачем не доведено, зазначені обставини не є винятковими та не виключають виконання рішення суду.

А тому в задоволенні заяви слід відмовити, що не позбавляє її права повторно звернутись із відповідною заявою.

Керуючись положеннями ст.ст. 259, 432 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Львівського комунального підприємства «Управитель» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя: Гирич С. В.