ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/480/20
номер провадження 2-з/695/14/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна.

24.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що нею подано позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна, оскільки існує реальна загроза того, що до завершення судового розгляду справи право власності на автомобіль Hyundai Tukson, 2008 року випуску може бути переоформлене на іншу особу.

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль Hyundai Tukson, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 та заборони йому здійснювати будь-які дії щодо розпорядження вказаним автомобілем, в тому числі шляхом передачі його у користування будь-яким особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з?ясування питань, пов?язаних із зустрічним забезпеченням.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна.

Заявник зазначає, що є всі підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо поділу майна подружжя у випадку задоволення позову.

Як об?єкт поділу майна подружжя заявник зазначає автомобіль Hyundai Tukson, 2008 року випуску, стосовно якого просить вжити заходи забезпечення позову.

Однак, до заяви, як і до позовної заяви заявником не додано доказів перебування у власності ОСОБА_2 вказаного автомобіля.

У відповідності до ч. 3 ст. 153 ЦПК України судом викликалася особа, яка подала заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Ніколаєв О.В. наполягали на задоволенні заяви про забезпечення позову, при цьому пояснили, що єдиним спільним сумісним майном подружжя є вказаний у заяві автомобіль. Правовстановлюючих документів на нього вони надати не можуть, оскільки вони знаходяться у відповідача. У реєстраційні органи з метою отримання підтверджуючих право власності на автомобіль даних вони не звертались, лише з"ясовували відомості в загальнодоступних базах в мережі інтернет.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак заявником не надано суду жодного доказу про те, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, тим більше, що завником не доведений сам факт існування спірного майна. Таким чином, матеріалами заяви взагалі ніяк не доведено, в чому саме полягає загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його задоволення.

Суд зазначає, що відповідно до норм ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На даній стадії розгляду справи, враховуючи, що жодні докази заявника, як позивача у справі у встановленому порядку не досліджувалися, думки інших учасників справи не заслуховувались, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у тому вигляді, про який просить заявник буде надмірним втручанням у права в тому числі і відповідача по справі.

Також суд зважає, що з матеріалів справи не вбачається достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, та які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, дослідивши встановленні обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи заявника, суд вважає, що у задоволенні вимог заявника про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначений вище процесуальний строк продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя М. Ю. Степченко