Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/2887/13-ц
У Х В А Л А

27.02.2020 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі в місті Виноградів скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця.

В поданій скарзі просить суд скасувати постанову державного виконавця Виноградівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Чейпеш М.М. від 27.09.2018 року у виконавчому провадженні № 401183093, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Подану скаргу обгрунтовує тим, що 03.02.2020 року на митному пункті пропуску «Лужанка» службовою особою Державної прикордонної служби відносно нього було прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України. Як підставу таких дій було вказано на наявність постанови державного виконавця Чейпеш М.М.

Звернувшись того ж дня до Виноградівського РВ ДВС він отримав постанову державного виконавця Чейпеш М.М. від 27.09.2018 р. ВП №40183093 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (оригінал) та супровідний лист про спрямування цього документу на його адресу від 27.09.2018 р. без зазначення вихідного номера номенклатури справ.

Наявність у матеріалах виконавчого провадження оригіналів згаданих документів, які були надані йому тільки 03.02.2020 року підтверджує порушення його права як сторони провадження. Крім того, у період з 27.09.2018 року (дата винесення постанови державним виконавцем) по 03.02.2020 року він неодноразово перетинав державний кордон України без жодних зауважень щодо наявності заходів обмежувального характеру, що підтверджується відмітками прикордонних служб в його паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

Постанову про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон державним виконавцем Чейпеш М.М. було винесено через наявність у нього боргу з сплати аліментів на утримання дітей від першого шлюбу. Зазначає, що станом на 01.03.2017 року у нього не було невиконаних зобов`язань з сплати аліментів, що підтверджується власноручною заявою стягувача на ім`я державного виконавця.

З колишньою дружиною у нього було досягнуто домовленості, що у зв`язку з її виїздом на постійне місце проживання за кордон (Франція) разом з дітьми, вона не має жодних претензій матеріального характеру до нього як боржника. Однак протягом останнього місяця від стягувача почали надходити вимоги щодо необхідності вчинення ним відмови від власних дітей, які були ним категорично відхилені. У зв`язку з цим вважає, що «раптова» поява та реалізація постанови від 27.09.2018 р. ВП №40183093 є засобом тиску на нього через підрозділ ДВС з сторони колишньої дружини.

У зв`язку з наведеним вище скаржник вважає неправомірною вказану постанову та просить таку скасувати, оскільки від виконання зобов`язань зі сплати аліментів не відмовляється.

Заперечуючи проти вимог скарги державним виконавцем Чейпеш М.М., до суду подано письмове заперечення доводи якого зводяться до того, що на виконанні у Виноградівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження № 40183093, з примусового виконання виконавчого листа №299/2887/13-ц від 04.10.2013 року.

14.10.2013 року державним виконавцем керуючись статтями 17.19.20.25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та за вихідним номером 14884 направлено сторонам виконавчого провадження.

З метою забезпечення своєчасного, реального виконання рішення суду стягувачем подано заяву накласти арешт на все майно боржника, у зв`язку із чим 14.10.2013 року державним виконавцем керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, та за вихідним номером 14884 направлено для виконання до реєструючих установ та сторонам виконавчого провадження до відома.

Щодо наведених у скарзі відомостей щодо відсутності боргу станом на 01.03.2017 року, то Виноградівський РВ ДВС підтверджує факт наявності заяви стягувача що борг сплачено боржником по 24.02.2017 року.

27.09.2018 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах за період з 01.03.2017 року по 27.09.2018 року, та встановлено наявну заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21600,00 гривень, враховуючи даний факт та керуючись ст.ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», Порядком взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 № 256/5/65, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.02.2018 за № 133/31585, державним виконавцем винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та за вихідним номером 7865/14,3- 39 направлено сторонам виконавчого провадження.

Щодо ствердження боржника ОСОБА_1 про те що він не знав про наявність заборгованості по сплаті аліментів на користь стягувача повідомляємо про надання скаржником неправдивих відомостей у зв`язку з тим що 31.07.2019 року Виноградівським РВ ДВС було направлено відповідь через Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області, відповідно до якої боржнику було повідомлено про заборгованість станом на 01.07.2019 року в сумі 45941,00.

Щодо наведених обставин що боржник дізнався про встановлене до нього обмеження у праві виїзду за межі України 03.02.2020 року на пункті пропуску «Лужанка», то повідомляємо що і дана інформація не є вірною у зв`язку з тим що 03.09.2019 року Виноградівським РВ ДВС було направлено відповідь через Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області, відповідно до якої боржнику було повідомлено про наявність щодо нього постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 03.02.2020 року заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 становить 50993,95 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто три гривні дев`яносто п`ять копійок).

Особи, що беруть участь у розгляді скарги в судове засідання не з`явилися, однак у відповідності до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши зміст скарги, зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають,що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

Згідно ч. 1ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2013 року Виноградівським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист по справі № 299/2887/13-ц про стягнення з із ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно, починаючи із дати подачі позову 19.08.2013 року до досягнення дітьми повноліття.

На підставі вказаного виконавчого листа № 299/2887/13-ц від 04.10.2013 року, 14.10.2013 року державним виконавцем керуючись статтями 17.19.20.25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та за вихідним номером 14884 направлено сторонам виконавчого провадження.

27.09.2018 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах за період з 01.03.2017 року по 27.09.2018 року, та встановлено наявну заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21600,00 гривень, та винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та за вихідним номером 7865/14,3- 39 направлено сторонам виконавчого провадження

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що така винесена у зв`язку з ухиленням ОСОБА_1 від виконання судового рішення по справі № 299/2887/13-ц щодо сплати аліментів, в результаті чого у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Порядок стягнення аліментів визначено положеннями статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.9 ст. 71Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З вказаного вище слідує, що законодавцем чітко регламентовано заходи, які зобовязаний здійснити державний виконавець у випадках невиконання рішення суду про стягнення аліментів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», визначено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

З аналізу змісту вказаної статті вбачається, що в ході виконання судового рішення, державний виконавець своїй діяльності не наділений правом давати оцінку вмотивованому рішенню суду та виконавчому листу виданому на виконання вказаного рішення.

У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, суд вважає безпідставною вимогу скаржника про скасування постанови державного виконавця Виноградівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Чейпеш М.М., від 27.09.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, оскільки жодних доказів того, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець вийшов за межі чинного законодавства, суду не надано.

За таких обставин, з врахуванням того, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, не було допущено порушень встановленого способу виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст.258,260,353,354,447-453 ЦПК України,Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28.02.2020 року.

Суддя В. В. Леньо