УХВАЛА

29 грудня 2020 року м. Кропивницький

справа № 2-3275/09

провадження № 22-ц/4809/11/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорова С. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

позивач Акціонерний комерційний банк «Формум»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Кабанова В. В.) від 23 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року АКБ «Форум», який надалі змінив назву на ПАТ «Банк Форум», звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 513539,80 грн за кредитним договором від 30 липня 2008 року № 9193/08/28-N.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2009 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 12 червня 2010 року про виправлення описки, позов задоволено, суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором у сумі 513539,80 грн, а також державне мито в сумі 1700,00 грн і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2009 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що відповідач вважає рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм права. Він стверджує, що не укладав ніякого кредитного договору і не отримував від позивача кредит так, як проходив військову службу в м. Кіровограді й не мав можливості підписати договір.

Крім того, в апеляційній скарзі він просив призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, посилаючись на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому в аналогічному клопотанні. Таке ж по суті клопотання відповідач повторив у своїй заяві до Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2018 року (с. 172).

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи.

Клопотання відповідача про призначення експертизи задоволенню не підлягає з таких підстав.

Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 103 ЦПК України в редакції 2017 року зі змінами встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з Науково-методичним рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису.

Отже, для ідентифікації виконавця підпису позичальника в кредитному договорі від 30 липня 2008 року № 0103/08/28-N потрібні спеціальні (експертні) знання.

Однак, за змістом частин 1 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 заперечує законність і обґрунтованість рішення суду вказуючи, що він не підписував кредитний договір з АКБ «Форум», на підставі якого суд стягнув з нього заборгованість. При цьому він зазначає, що не мав можливості довести цю обставину так, як суд першої інстанції ухвалою від 27 березня 2017 року безпідставно відмовив йому в призначенні судової почеркознавчої експертизи, а тому просив суд апеляційної інстанції призначити таку експертизу.

З матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2009 року Кіровського районного суду м. Кіровограда ухвалив заочне рішення у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України в редакції 2004 року зі змінами, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує поти такого вирішення справи.

Отже, заочне рішення суд міг ухвалити за умови, що відповідач був належним чином повідомлений про дату і місце розгляду його справи.

Згідно з описовою частиною оскаржуваного у цій справі заочного рішення суду (с. 54) відповідач викликався до суду і був повідомлений про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

До ухвалення цього заочного рішення відповідач ОСОБА_1 не звертався до суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи.

У своїй заяві від 27 січня 2017 року (с. 6) про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2009 року ОСОБА_1 зазначав, що суд не повідомив його про розгляд справи, судову повістку не надіслав, а отже він не був обізнаний про розгляд судом пред`явленого банком до нього позову.

Однак, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 березня 2017 року суд відхилив доводи ОСОБА_1 по те, що він не був належним чином повідомлений судом про розгляд справи та залишив його заяву про перегляд заочного рішення від 23 вересня 2009 року без задоволення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення суду від 23 вересня 2009 року, на відміну від його заяви про перегляд заочного рішення, не містить доводів про те, що суд не повідомив йому належним чином про час і місце розгляду справи.

Натомість посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи і обґрунтовуючи неможливість подання висновку експерта до суду першої інстанції, відповідач посилався на незаконність ухвали суду від 27 березня 2017 року про відмову в задоволенні його клопотання про призначення експертизи.

Однак, ухвалою від 27 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда вирішив лише заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, але не вирішував питання про призначення почеркознавчої експертизи.

Ба більше, таке клопотання від ОСОБА_1 до суду першої інстанції у справі відсутнє.

Враховуючи, що відповідач в апеляційній скарзі посилається, як на обставину неможливості додання до суду першої інстанції висновку експерта лише на ухвалу суду від 27 березня 2017 року про відмову в задоволенні його клопотання про призначення експертизи, яку суд фактично не ухвалював, а відповідне клопотання від відповідача до суду не надходило, колегія суддів апеляційного суду робить висновок, що не існувало факту неправомірної відмови суду першої інстанції в клопотанні відповідача про призначення експертизи, а отже відповідач не довів наявність причин, які об`єктивно не залежали від нього й унеможливлювали подання ним до суду першої інстанції доказу висновку експерта.

Недоведеність учасником справи поважності причин неподання ним доказу до суду першої інстанції унеможливлює його прийняття судом апеляційної інстанції.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 103, 367 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 січня 2021 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді С. М. Єгорова

С. І. Мурашко