Справа № 177/166/20
Провадження № 2/177/330/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника позивача Щукіної А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою виконавчого комітету Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Данилівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області та Новогригорівська друга сільська рада Долинського району Кіровоградської області про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду 12.02.2020 з указаною позовною заявою та просив:

- відібрати від відповідача ОСОБА_1 неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради для вирішення питання подальшого влаштування дітей;

- відібрати від відповідача ОСОБА_4 неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення його батьківських прав та передати дитину органу опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради для вирішення питання подальшого влаштування дітей;

- стягувати з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина;

- стягувати з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої будуть влаштовані діти.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_4 . Діти проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок того, що ОСОБА_4 відбував покарання в місцях позбавлення волі, він не спілкувався зі своїм сином ОСОБА_2 з 2004 року та не брав участь у його вихованні. У квітні 2019 року відповідач ОСОБА_4 визнав своє батьківство та, після отримання нового свідоцтва про народження дитини, забрав сина до своєї сім`ї на проживання. Під час їх спільного проживання між батьком та сином виникли конфлікти і відповідач повернув сина ОСОБА_2 на виховання його матері ОСОБА_1 . На цей час відповідач ОСОБА_4 не спілкується з неповнолітнім сином, стосунків з ним не підтримує, не цікавиться його життям та здоров`ям, не надає ніякої допомоги на його утримання та виховання, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Щодо батька малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, за вказівкою матері.

Неповнолітній ОСОБА_2 з листопада 2019 року зарахований до 9 класу КНВК «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів №9 з посиленою спортивною підготовкою» Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Але, згідно повідомлень адміністрації навчального закладу, дитина жодного разу не з`явилася на навчання, мати не приділяє належної уваги вихованню дитини, не піклується про його успіхи у навчанні, зі школою зв`язок не підтримує, не контролює місцезнаходження сина.

До чергової частини Інгулецького ВП ГУНП в Дніпропетровської області 14.01.2020 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її син ОСОБА_2 07.01.2020 пішов із дому та по теперішній час не повернувся. Після того, як хлопець був розшуканий співробітниками поліції, він був влаштований до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, де він на даний час і перебуває.

Відповідач ОСОБА_1 в особистому поясненні 17.01.2020 визнає, що не може контролювати поведінку сина ОСОБА_2 та не має на нього виховного впливу.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в 6 класі Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №67 та, на підставі наказу № 24 служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради від 03.05.2018 перебуває на обліку, як дитина, що перебуває в складних сімейних обставинах. Відповідно до повідомлень адміністрації Криворізької ЗОШ № 67 матір ОСОБА_1 до школи не з`являється, батьківські збори не відвідує, не контролює поведінку сина, його місцеперебування, зайнятість та успіхи в навчанні. ОСОБА_3 систематично не відвідує школу, бродяжить, але його матір не вживає з цього приводу ніяких заходів.

Службою соціального захисту дітей неодноразово проводилися з відповідачем ОСОБА_1 профілактичні бесіди з приводу належного виховання дітей, створення позитивного мікроклімату в сім`ї, попереджалися про відповідальність за ухилення нею від виконання батьківських обов`язків.

Оскільки подальше перебування неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 в сім`ї матері ОСОБА_1 загрожує їх життю і здоров`ю, виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, діючи як орган опіки та піклування, в інтересах дітей, змушений звернутися до суду з позовом про відібрання дітей від відповідачів без позбавлення останніх батьківських прав, передання дітей органу опіки та піклування для вирішення питання щодо подальшого їх влаштування та стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні зміст позову підтвердила, позовні вимоги підтримала, та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що неповнолітні діти проживають з нею за адресою її мешкання по АДРЕСА_2 . Авторитету в сім`ї вона, як матір, не має. Хлопці неслухняні, прогулюють школу, бродяжать. Менший син ОСОБА_3 бере поведінку старшого брата за взірець. Старший син ОСОБА_2 у січні 2020 року пішов з дому, мешкав декілька днів у друга, де був розшуканий працівниками поліції. Після цього інспектором Інгулецького відділення поліції відносно неї був складений адміністративний протокол за неналежне невиконання нею батьківських обов`язків. ОСОБА_2 жив в сім`ї свого батька з квітня по серпень 2019 року. З батьком - відповідачем по справі ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 не спілкується після того, як відповідач не захотів з ним мешкати та повернув сина матері. Зі слів сина, батько його бив, ображав.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву суду не подав (а.с.124).

Представники третіх осіб - Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та Новогригорівської Другої сільської ради Долинського району Кіровоградської області, правом на участь у судовому засіданні не скористалися, подали, кожен окремо, заяви, в яких просили проводити судовий розгляд за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто за відсутності відповідача ОСОБА_4 та представників третіх осіб.

Вислухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до довідки Новогригорівської другої сільської ради Долинського району Кіровоградської області №02-33/272 від 22.11.2019, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та має склад сім`ї: син ОСОБА_2 , 2004 року народження та син ОСОБА_3 , 2008 року народження (а.с.10). З серпня 2015 року сім`я за місцем реєстрації не проживає в зв`язку з вибуттям до іншого місця перебування (а.с.32, 39).

Як встановлено у судовому засіданні, та визнано сторонами, після визнання в квітні 2019 року свого батьківства, відповідач ОСОБА_4 забрав до своєї сім`ї неповнолітнього ОСОБА_2 , з яким мешкав з квітня по серпень 2019 року, після чого повернув сина до матері ОСОБА_1 . На даний час неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Неповнолітній ОСОБА_2 навчається в 9 класі КНВК «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів № 9 з посиленою спортивною підготовкою» Криворізької міської ради Дніпропетровської області, куди прибув 22.11.2019, але, відповідно до повідомлення директора від 08.01.2020, на початок ІІ семестру до навчання не приступив (а.с.14).

Малолітній ОСОБА_3 навчається у 6 класі Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 67. За інформацією адміністрації КЗШ №67, учень ОСОБА_3 , в 2020 році з 28 навчальних днів має 16 днів пропуску (а.с.66).

Допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_10 , яка працює соціальним педагогом в Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІ ступенів №67, суду показала, що в даному навчальному закладі ОСОБА_3 навчається з 1 по 6 клас. Рік тому він поставлений на облік, як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах. За цей період його матір ОСОБА_1 ні одного разу не цікавилася успіхами сина, не відвідувала батьківських зборів. На телефонні дзвінки класного керівника матір частіше не відповідає. При спілкуванні з учителями щодо поведінки та навчання ОСОБА_3 , вона не реагує на їх зауваження. Хлопець дуже складний, останнім часом має здебільш агресивну поведінку. Був випадок, коли він прийшов до школи з ножем. Про цей випадок повідомили його матері, викликали на засідання комісії, але вона не з`явилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, ст. 150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Підставою для відібрання дитини від батьків є: 1) ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 2) жорстоке поводження з дитиною; 3) хронічний алкоголізм або наркоманія; 4) експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; 5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський Суд з прав людини при розгляді конкретних справ неодноразово наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції, якщо воно не відповідає законним цілям і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві» .

Фактичне розірвання сімейних зав`язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18.12.2008, п.39,47-50).

Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, діючи як орган опіки та піклування, постійно здійснював соціальний супровід даної сім`ї, вживались профілактичні заходи для поліпшення умов проживання дітей та усунення небезпеки, що результату не дало.

Наказом №24 від 03.05.2018 служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради визначено поставити неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на облік, як дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.21).

У повідомленні директора КНВК ЗШІ №9 від 02.12.2019 зазначено, що неповнолітній ОСОБА_2 нерегулярно відвідує навчальний заклад. Зі слів матері 30.11.2019 він пішов з дому і, станом на 02.12.2019, не повернувся. Матір шукала його по знайомим, але безрезультатно, до органів поліції не зверталась, від співпраці з навчальним закладом відмовляється, перекладаючи подальші дії та відповідальність на заклад (а.с.12).

Вчителі КНВК ЗШІ №9 02.12.2019 та 11.12.2019 намагалися відвідати сім`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , але двері квартири їм не відчинили. Матір ОСОБА_1 телефоном повідомила, що 05.12.2019 дільничний привів додому ОСОБА_2 , але 06.12.2019 вранці він знову втік з дому. Зі слів сусідів, батьки хлопців вживають алкогольні напої, ведуть аморальний спосіб життя, постійно конфліктують, вчиняють між собою бійки, що створює для дітей загрозу для їх життя і здоров`я (а.с.13).

На звернення 23.12.2019 начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради до начальника Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо прийняття мір відносно ОСОБА_1 за фактом недбалого ставлення до виконання батьківських обов`язків (а.с.15) повідомлено, що 14.01.2020 на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що неповнолітній ОСОБА_12 , 07.01.2020 пішов з дому по АДРЕСА_1. Дана подія була занесена до журналу єдиного обліку за №506 від 14.01.2020. Інспекторами ювенальної превенції 14.01.2020 було розшукано неповнолітнього біля КЗШ №67 та переведено до КЗ «Центр соціальної реабілітації дітей» (а.с.17-19).

У своїх письмових поясненнях начальнику служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради від 17.01.2020 ОСОБА_1 вказала, що після того, як відповідач ОСОБА_4 у серпні 2019 року привіз їй старшого сина ОСОБА_2 , вона влаштувала сина до навчального закладу школи-інтернат № 9, яку хлопець не відвідував жодного дня. З січня 2020 ОСОБА_2 перестав ночувати вдома. Просить надати їй допомогу, оскільки не може контролювати поведінку сина, боїться за нього, через щов зв`язку з чим надає згоду на влаштування хлопця до Центру соціальної реабілітації дітей (а.с.20).

Адміністрація КЗШ № 67 неодноразово зверталася до служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обов`язків щодо її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який погулює школу, не реагує на зауваження дорослих, вчителів, директора. Систематично курить. Потребує постійного контролю з боку дорослих як в школі, так і поза межами навчального часу (а.с.22) 18.12.2019 ОСОБА_3 прийшов до школи з ножем, почав махати ним в класі, направляючи на дітей. Діти про це повідомили класного керівника, який забрав ножа та доповів про цей випадок директорові та соціальному педагогу. Після бесіди з хлопцем та його матір`ю ОСОБА_3 взагалі перестав ходити до школи. Адміністрація КЗШ № 67 просить вилучити дитину з сім`ї, так як він є небезпечним для колективу, а мати не виконує своїх батьківських обов`язків (а.с.23).

Директором КЗШ № 67 28.02.2020 повідомлено виконком Інгулецької районної у місті ради, Інгулецький ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області та Криворізький міський Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, що 28.02.2020 учня 6 класу ОСОБА_3 о 02 год. 00 хв. бачили на вулиці в нетверезому стані з алкогольним напоєм та цигаркою в руках. Хлопцю було зле. Матір на телефонні дзвінки не відповідає, при відвідуванні за місцем мешкання двері ніхто не відчинив (а.с.67).

Відповідно до повідомлення начальника Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.01.2020, відносно ОСОБА_1 складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, який направлено для розгляду до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.24).

Комісією, створеною виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради, 14.01.2020 складено акт обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де відображено незадовільний санітарний стан квартири, в кімнаті брудно, речі розкидані по підлозі, неприємний запах. У дітей відсутні окремі спальні місця, місце для навчання та для зберігання речей (а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 19.02.2020 № 40 визначено вважати доцільним відібрання неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 від відповідача ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав та відібрання неповнолітнього ОСОБА_2 від відповідача ОСОБА_4 без позбавлення його батьківських прав.

Соціальне консультування та соціальна допомога не вирішили проблеми вказаної сім`ї через небажання батьків виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідачі не виконують своїх зобов`язань, є безвідповідальними щодо своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які тікають з дому, прогулюють уроки, недоглянуті, живуть в антисанітарних умовах.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дітей, непрацездатних членів сім`ї .

Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

У даному випадку відібрання дітей застосовується лише з метою захисту інтересів дітей. Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим необхідним заходом і відповідачі, відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України, не позбавлені можливості повернути дітей.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідачі є фізично здоровими особами в працездатному віці, мають можливість та зобов`язані утримувати своїх дітей, не дивлячись на фактичну відмову від них, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення із ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої будуть влаштовані діти

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у дохід держави у розмірі 1681,60 грн, тобто, по 840,80 грн з кожного.

У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги виконавчого комітету Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Данилівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області та Новогригорівська друга сільська рада Долинського району Кіровоградської області про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -задовольнити.

Відібрати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав.

Відібрати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення його батьківських прав.

Передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування -Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради, для вирішення питання щодо їх подальшого влаштування.

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Новолазарівка Казанківського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Єнакієвським МВ ГУМВС України в Донецькій області від 22.06.2012) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Табошар Ленінабадської області, Таджикистан, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Долинським РВ УМВС в Кіровоградській області від 03.01.2003, РНОКПП НОМЕР_5 ,) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої будуть влаштовані діти.

Рішення суду в частині стягнення аліментів звернути до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривню 60 копійок, тобто, по 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.11.2020.

Суддя: