Справа № 666/4839/15-ц
УХВАЛА

про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення

18.11.2020 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі Кобець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду за позовом:

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2020 року відповідач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2015 року у цивільній справі № 666/4839/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що копію вказаного заочного рішення він отримав лише 17.07.2020р., про судові засідання він не повідомлявся належним чином та не знав про те, що вони відбувалися. Обов`язок по утриманню сина він виконував в повному обсязі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.07.2020р. зазначена заява була залишена без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2020р. прийнято заяву до розгляду та призначено його розгляд. Поновлено заявнику пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

На адресу суду від позивача ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення в яких зазначено про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки викликався заявник в судові засідання у порядку, встановленому законом, відповідачем не надано доказів на які він посилається і які, також мали б значення на час ухвалення заочного рішення. Вважає твердження відповідача надуманими, оскільки обґрунтування заяви є непогодження відповідача з нарахованою йому сумою заборгованості по аліментам.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви без її участі за наявними в справі матеріалами.

Позивач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд заяви без їх участі, просили відмовити в задоволенні заяви з урахуванням наданих заперечень.

Суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників справи, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, що не суперечить вимогам закону.

Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним зазначити наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це , посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупністю цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач викликався в судові засідання у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 21.10.2015р., оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішення по суті .

Тобто, наявність одночасно двох умов для скасування заочного рішення судом не встановлена.

Виходячи з обставин, викладених вище, недоведеності при подачі заяви про перегляд заочного рішення суду обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд не знаходить підстав для застосування ст.288ЦПК України та задоволення заяви відповідача та перегляду заочного рішення суду.

Крім того суду звертає увагу, що клопотання заявника про витребування доказів не підлягає розгляду, оскільки дане клопотання не стосується предмету заявлених вимог про перегляд заочного рішення.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення, суд застосовує принцип пропорційності у цивільному судочинстві, забезпечуючи баланс між приватними та публічними інтересами, враховує особливості предмету спору - стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

За таких обставин, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В.Войцеховська