Справа № 599/2225/20
РІШЕННЯ н.п.2/599/886/2020

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О.Г.,

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона сплатила відповідачу кошти за житловий будинок, користується цим будинком, однак не може належно оформити право власності на майно, так як відповідач втратив оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачами, в тому числі факту отримання коштів.

Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачу на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями,що по АДРЕСА_1 .

28 жовтня 2020 року між сторонами було укладено договір щодо продажу даного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 .

За придбане майно позивач сплатила кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано, про що свідчить, акт прийому - передачі, розписка відповідача .

Однак зареєструвати своє право власності позивач не може у зв`язку з втратою відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, що позивач проживає у будинку, утримує майно, всі свої зобов`язання виконала, однак не може належно оформити право власності на майно з незалежних від неї обставин, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,81,206,211,264,265ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський