Справа № 237/439/20
Провадження № 2/237/638/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.02.2020 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сенаторов В.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова України» про витребування майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить витребувати із незаконного володіння у ТОВ «Мінова Україна» спецтехніку: кран гусеничний РДК-25-1, заводський номер 5554, 1978 року випуску та витребувати ОСОБА_1 у власність та стягнути із ТОВ «Мінова України» на користь ОСОБА_1 сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, вартість крану гусеничного РДК-25-1, на який позивач просить визнати право власності і який просить витребувати у відповідача, складає за визначенням самого позивача 650 000,00 грн. Але ціна позову про визнання права власності визначена в розмірі 1 000,0 грн. Така розбіжність між ціною позову та вказаною вартістю спірного майна ніяким чином не обґрунтована. Отже, в цій частині позов не відповідає вимогам ст.ст.175 ч.3 п.3 ЦПК України. Суд наголошує, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю цього майна, тобто вартістю крану гусеничного РДК-25-1.

Крім того, вищевказаний позов не відповідає вимогам п.8, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки в позові не зазначені докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач здійснив і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9). До позову не доданий документ, який підтверджує вартість майна, яке просить витребувати із незаконного володіння позивач, та який необхідний за законом для підтвердження ціни позову і сплати судового збору в розмірі, який встановлений законом.

Суд роз`яснює, що Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду становило відповідно 840,80 грн. та 10510,00 грн., а один відсоток від вартості майна, яку вказав позивач, складає 6500,00 грн. Судом перевірено розмір суми, яка зарахована до державного бюджету за документом про його сплату, наданим позивачем до позову. Розмір зарахування становить 840,80 грн. Отже, можна дійти висновку, що судовий збір не сплачено позивачем у повному обсязі із розрахунку 1% ціни позову, яка дорівнює вартості крану гусеничного РДК-25-1. За таких обставин, позивачу потрібно доплатити, судовий збір із розрахунку: 1% вартості спірного майна (але не більше 10510,00 грн.) 5 659,20 грн., з огляду на те, що 840,00 грн. позивачем вже сплачено і докази цього додані до заяви.

Окрім цього, позовна заява надійшла до суду в електронному вигляді і містить вказівку на те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд».

Згідно із ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (надалі ЄСІТС), можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно доЗакону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до ч. 13 ст. 14 ЦПК України, положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Частиною 8статті 43 ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

У відповідності до вищезазначених норм ЦПК України та ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. ч. 1 - 2ст. 6 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Згідно із ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Так, відповідно до ч. 5, 6 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За змістом п.п. 15.15 п. 15 розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п.п. 15.1 п. 15 розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Враховуючи, що електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа, перевірити підписання позову у суду немає можливості.

Отже, позивачу необхідно подати позовну заяву, яка за формою та змістом буде відповідати вимогам ст.ст.175, 176 ЦПК України, з додаванням її копії для відповідача, а також документу про оцінку вартості спірного майна на час звернення до суду, та доплатити, в разі необхідності судовий збір до державного бюджету.

Позов, який подано без додержання вимог ст.175 ЦПК України, на підставі ст.185 ч.1 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вказаних вище недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

На виконання даної ухвали позивачу пропонується подати позов у новій редакції із виправленими недоліками, підписавши позов, його копію відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, з доплатою (в разі необхідності) судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ч.1, ст.ст. 258-260, 261, 353, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова України» про витребування майна.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки усунені не будуть або будуть усунені частково, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачеві.

Надіслати позивачу копію цієї ухвали для відома та відповідного реагування.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.А. Сенаторов

06.02.20