Справа № 426/1022/20
УХВАЛА

24 лютого 2020 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Попова О.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача в особі голови селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» Холодкової Т.Ю. про відвід судді Попової О.М. у цивільній справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в особі голови селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» Холодкової Т.Ю. звернулася до суду із заявою про відвід судді Сватівського районного суду Луганської області Попової О.М. від розгляду цивільної справи за позовом селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в обґрунтування якої зазначила, що в провадженні судді Попової О.М. перебуває дана цивільна справа. У неї є обґрунтовані сумніви у тому, що суддя Попова О.М. належним чином і в повному обсязі з урахуванням всіх обставин та наданих доказів, об`єктивно та неупереджено розгляне вказану справу у зв`язку з тим, що в провадженні судді Попової О.М. вже перебувала інша цивільна справа № 426/15252/18 за позовом СФГ «Слобожанське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, в т.ч. й тих, що є предметом спору у справі № 426/1022/20. Справи є відмінними фактично лише в частині нормативного обґрунтування заявленого способу захисту права позивача, доказова база у цих справах є майже ідентичною. Розглянувши аналогічну справу № 426/15252/18 на підставі аналогічних доказів, що додаються до матеріалів справи № 426/1022/20, суддя Попова О.М. вже дійшла внутрішнього переконання про недоведеність факту отримання ОСОБА_1 грошових коштів СФГ «Слобожанське» та безпідставність цього господарства. Просить задовольнити відвід судді Сватівського районного суду Луганської області Попової О.М. від розгляду цивільної справи за позовом селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Дослідивши заяву про відвід судді Поповій О.М., вважає, що відвід підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу. Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Судом встановлено, що суддя Сватівського районного суду Луганської області Попова О.М. розглядала цивільну справу № 426/15252/18 за позовом селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна та ухвалила рішення від 07 травня 2019 року про відмову у задоволенні позову. Згідно ухвали Луганського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року рішення Сватівського районного суду Луганської області від 07 травня 2019 року залишено без змін.

Цивільна справа № 426/1022/20 за позовом селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, між тими самими сторонами, про той самий предмет спору, а саме грошові кошти, що вже розглядалися суддею Поповою О.М. у цивільній справі № 426/15252/18. Судом також вбачається ідентичність доказів у справах.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Судова процедура вважається справедливою тільки тоді, коли вона спрямована на забезпечення верховенства права, законності, рівності учасників процесу перед законом і судом, змагальності, гласності та відкритості. Професіоналізм, незалежність та неупередженість суддів є неодмінною гарантією справедливого вирішення судових спорів.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви. Виходячи з цього цілком очевидно, що ефективність даного інституту пов`язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86; рішення від 09.11.2006р у справі «Білуга проти України).

Із заяви представника позивача суд вбачає, що існують факти, які можуть слугувати підставою для сумніву в безсторонності. Вказана позиція заявника є суб`єктивною і має важливе значення, оскільки вона вважає такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною сумнівів в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у справі та поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Судом приймається до уваги, що право осіб на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності вирішення питання щодо відводу судді від розгляду справи, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи вище зазначене, з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку про необхідність задоволення відводу судді Поповій О.М. від розгляду даної справи, для усунення виникнення як у стороннього спостерігача, так і сторін у справі будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою дотримання учасниками процесу своїх процесуальних прав, виходячи з морально-етичних міркувань, а також обставин, зазначених у ст. 36 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39-40, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача в особі голови селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» Холодкової Т.Ю. про відвід судді Попової О.М. у цивільній справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити. Цивільну справу № 426/1022/20 за позовом селянського (фермерського) господарства «Слобожанське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Попова