Дата документу 19.02.2020 Справа № 317/543/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/543/19 Головуючий у 1 інстанції Мінгазов Р.В.
Провадження № 22-ц/807/453/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про захист трудових прав працівника,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ«Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про захист трудових прав працівника.

Позов обґрунтований тим, що 16 грудня 2015 року відбулося засідання Наглядової ради ПАТ «ЗАлК» на якому його обрано генеральним директором ПАТ «ЗАлК». Цього ж дня зі позивачем було укладено контракт про призначення на посаду генерального директора ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат». Вказаний контракт було укладено між позивачем та ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в особі голови наглядової ради Матис Г .С.

Згідно п.7.1 розділу 7 Контракту, термін дії контракту встановлено - з 16 грудня 2015 року до 15 грудня 2018 року.

У зв`язку з прийнятим рішенням про перейменування підприємства, а також внесення змін до статуту (затвердженого протоколом зборів акціонерів від 01.11.2018), на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 29 листопада 2018 року про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, найменування «Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» було змінено на «Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

17 грудня 2018 року, керуючись ст.39-1 КЗпП України, було видано наказ за №ЗАлК-18-П289/02а про продовження дії трудового договору генерального директора Лобікова Дмитра Валентиновича на умовах контракту від 16.12.2015 року на невизначений строк.

Згідно ст.39-1 КЗпП, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 15.04.2011 р. № 3961/0/14-11/10, зазначено, що строковий трудовий договір не трансформуватиметься у безстроковий у разі, якщо після закінчення його строку мала місце вимога власника щодо припинення трудового договору.

30 січня 2019 року Протоколом №3 засідання Наглядової ради акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (АТ «ЗАлК») повноваження позивача, як генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий комбінат», було припинено з 30.01.2019 року - тобто датою проведення самого засідання.

З аналізу зазначеного Протоколу вбачається, що наглядова рада АТ «ЗалК» жодним чином не застосувала приписи трудового законодавства, не визначено на підставі чого було припинено повноваження генерального директора ОСОБА_1 та у відповідності до якої норми Кодексу законів про працю.

Відповідно до Протоколу засідання наглядової ради АТ «ЗалК» від 30.01.2019 р. №3 зазначено лише, що під час обговорення першого питання головою наглядової ради повідомлено, що у зв`язку із завершенням дії контракту та враховуючи лист народного депутата запропоновано обговорити питання щодо припинення повноважень.

Згідно з наказами №ЗАлК-19-П0040/04 від 25.01.2019 р., №ЗАлК-19-П0041/04 від 25.01.2019 р., №ЗАЛК-19-П0042/04 від 25.01.2019 р., №ЗАлК-19-П0043/04 від 25.01.2019 р., та №ЗАлК-19-П0044/04 від 25.01.2019 р., - 30.01.2019 р. позивач знаходився у відпустці, а відповідно до ст.40 КЗпП України - не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період перебування працівника у відпустці.

КЗпП України містить вичерпний перелік випадків, у яких можуть бути припинені трудові відносини з працівником підприємства, проте на жоден з них не було посилань у Протоколі Наглядової ради від 30.01.2019 року. А саме ст. 40 КЗпП України передбачає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Вказаний перелік є вичерпним.

Більше того, відповідно приписів діючої редакції Статуту АТ «ЗАлК», а саме п. 18.17 передбачено перелік підстав припинення достроково повноважень генерального директора.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати незаконним та скасувати протокол засідання наглядової ради Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» №3 від 30.01.2019 року; поновити на посаді Генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Лобікова Дмитра Валентиновича з відновленням повноважень генерального директора у межах передбачених законодавством та статутом підприємства.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

28 грудня 2019 року АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

В судовому засіданні 19 лютого 2020 року сторони подали до суду мирову угоду від 18 лютого 2020 року та спільну заяву про затвердження мирової угоди, в якій просять суд затвердити мирову угоду, визнати рішення нечинним, провадження у справі закрити. В заяві зазначили, що сторони в цій справі з метою врегулювання судового спору уклали мирову угоду.

За змістом мирової угоди від 18 лютого 2020 року сторони дійшли згоди про таке:

" Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15, , далі - Відповідач) в особі в.о. генерального директора ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту, та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , далі - Позивач), (при спільному згадуванні - Сторони), керуючись вимогами статті 207, 373 Цивільного процесуального кодексу України шляхом взаємних поступок домовилися укласти мирову угоду в межах провадження у справі №317/543/19 за позовом ОСОБА_1 до AT «ЗАлК» про захист трудових прав, на зазначених нижче умовах:

1. Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» () визнає, що протокол засідання наглядової ради Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» №3 від 30.01.2019 року є незаконним та скасованим, у зв`язку з порушенням трудових прав ОСОБА_1 , з підстав зазначених у позовній заяві.

2. З моменту набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди в межах провадження у справі №317/543/19, Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» негайно видає наказ про відновлення на посаді генерального директора Лобікова Дмитра Валентиновича з 30 січня 2019 року.

3. Враховуючи позицію ОСОБА_1 про законність прийняття рішення наглядової ради Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», оформлене протоколом засідання наглядової ради AT «ЗАлК» №12 від 23.01.2020р. про припинення повноважень в.о. генерального директора ОСОБА_6 та призначення в. о. генерального директора ОСОБА_7, Сторони шляхом взаємних поступок домовилися, вважати що з 23 січня 2020 року ОСОБА_1 звільнений з посади генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

4. ОСОБА_1 відмовляється від стягнення з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на свою користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням за період 23 січня 2020р. та на майбутнє.

5. Сторони з моменту повного виконання умов цієї Мирової угоди, не мають взаємних претензій в рамках викладених позовних вимог по справі №317/543/19.

6. Сплата судових витрат по справі № 317/543/19 покладається на Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий завод» ().

7. Дана Мирова угода, затверджена ухвалою Запорізького апеляційного суду, є виконавчим документом і у разі невиконання її умов сторонами підлягає примусовому виконанню в порядку, установленому Законом України «Про виконавче провадження».

8. Сторонам відомий зміст статей 207, 208, 373 України щодо наслідків укладання та затвердження судом Мирової угоди. Умови цієї Мирової угоди Сторонам зрозумілі. Сторони підтверджують, що в процесі укладення даної Мирової угоди та в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

9. Ця Мирова угода укладена українською мовою в трьох примірниках (для кожної Сторони та Запорізького апеляційного суду), які мають однакову юридичну силу.

10. Ця Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження (визнання) Запорізьким апеляційним судом і є обов`язковою для виконання Сторонами».

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники сторін підтримали спільну заяву та просили її задовольнити, затвердити мирову угоду на викладених в ній умовах.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зміст мирової угоди та спільної заяви про затвердження мирової угоди, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що заява про затвердження зазначеної мирової угоди підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам ст. 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно зі ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із п.3 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Згідно із п.5 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В судовому засіданні представник сторони підтримали заяву про затвердження мирової угоди.

Наслідки закриття провадження у цивільній справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України, сторонам відомі та зрозумілі, що вбачається із тексту мирової угоди, підписаної сторонами.

Окрім того, в судовому засіданні учасники справи підтвердили, що наслідки закриття провадження у цивільній справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України їм зрозумілі.

Перевіривши умови мирової угоди, запропонованої сторонами для вирішення спору, колегія суддів вважає, що мирова угода відповідає інтересам кожної із сторін, спрямована на реальне і фактичне вирішення спору між сторонами, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб та держави, а тому підлягає затвердженню.

Отже, на підставі ст. ст.. 207, 373 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про затвердження мирової угоди, у зв`язку з чим вважає за необхідне визнати рішення суду першої інстанції нечинним та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 207, 255, 373, 374, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Затвердити мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про захист трудових прав працівника.

Визнати нечинним рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 листопада 2019 року у цій справі.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді: