головуючий у суді І інстанції Коренюк А.М.
УХВАЛА

20 листопада 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Писана Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року про призначення справи до розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , що є правонаступниками ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , що є правонаступниками ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл до розгляду по суті в судовому засіданні на 09 год. 30 хв. 21 вересня 2020 року.

Не погоджуючись із указаною ухвалою ОСОБА_1 12 листопада 2020 року звернулась до суду із апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом, і підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Статтею 353 ЦПК України встановлено перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту четвертого частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року про призначення справи до розгляду не може бути прийнята апеляційним судом, і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року про призначення справи до розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , що є правонаступниками ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Т.О.Писана