Справа № 199/3425/19
Провадження № 2/761/1393/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.,

за участі представника відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про відшкодування вартості квитків та моральної шкоди, стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

25.04.2019 року зазначена позовна заява надійшла до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.

28.05.2019 року зазначена справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва за підсудністю.

В позовних вимогах позивачі просять:

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 відшкодування вартості квитків в сумі 23 811,00 грн., компенсацію у розмірі 400 Євро, що у еквіваленті складає 12 099,09 грн. за курсом НБУ з розрахунку 30,242774 за 1,00 Євро станом на 12.04.2019 року та 10 000,00 грн. моральної шкоди;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 компенсацію у розмірі 400 Євро, що у еквіваленті складає 12 099,09 грн. за курсом НБУ з розрахунку 30,242774 за 1,00 Євро станом на 12.04.2019 року та 10 000,00 грн. моральної шкоди;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 в особі його законного представника ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 400 Євро, що у еквіваленті складає 12 099,09 грн. за курсом НБУ з розрахунку 30,242774 за 1,00 Євро станом на 12.04.2019 року та 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Вимоги обгрунтовані тим, що 11 квітня 2017 року ОСОБА_2 придбав для себе, дружини та сина електронні квитки на рейс РS791 Дніпро-Бен Гуріон 25.04.2017 року та відповідно у зворотньому напрямку на рейс РS776 04.05.2017 року Бен Гуріон-Бориспіль та Бориспіль-Дніпро в цей же день. За квитки ОСОБА_2 сплатив 23 811,00 грн.

Як зазначають позивачі, 25.04.2017 року вони завчасно прибули до аеропорту Дніпра, пройшли увесь необхідний контроль, здали багаж, направилися в зал очікування на рейс РS791. Проте з невідомих для позивачів причин у призначений час - 21 год. 25 хв. виліт не відбувся, а Позивачі вже тривалий час перебували у салоні літака і були готові до відльоту. Однак їм повідомили що виліт рейсу взагалі скасовується з технічних причин.

З врахуванням того, що рейс було скасовано, а квитки стали недієвими, то відповідно ОСОБА_2 повторно здійснив покупку квитків для всієї родини, але вже на 02.05.2017 року, що призвело до фінансових витрат на суму 24 791,00 грн.

Позивачі зазначають, що скасувавши рейс, не запропонувавши альтернативних рейсів, відповідач відмовив у перевезенні позивачів, а тому позивачі вважають, що відповідач має відшкодувати вартість придбаних квитків на 25.04.2017 року в сумі 23 811,00 грн..

Крім того, на підставі положень статті 104 Повітряного кодексу України позивачі просять стягнути з відповідача компенсацію в сумі 400 Євро на кожного за відмову в перевезенні.

14.05.2018 року ОСОБА_2 направив на адресу відповідача вимогу про виплату відшкодування та компенсації у розмірі 400 Євро на кожного із членів родини, проте відповідь на претензію не надходила, компенсація та відшкодування не сплачено.

Також позивачі зазначають, що їм спричинена моральна шкода, яка полягає в тому що був порушений внутрішній, духовний та моральний спокій. Не були втілені плани щодо відпочинку. Після не менше двох годин очікування на борту літака було повідомлено про скасування вильоту. Представники відповідача не надали змістовних пояснень щодо скасування рейсу, не запропонували шляхів вирішення проблеми, альтернативних маршрутів. Після неабияких емоційних переживань, позивачі, зрозумівши, що їхні намагання з`ясувати причини відмови в перевезенні, а також спроби вирішити питання із відповідачем щодо вильоту 25.04.2017-26.04.2017 року іншим рейсом до м.Тель-Авіва за рахунок Відповідача, є марними, то вони збентежені, засмучені зазначеними обставинами, перебуваючи у стресовому стані та втомлені покинули аеропорт Дніпра.

Також позивачі зазначають, що ОСОБА_2 на 26.04.2017 року був заброньований готель «Ренесанс» та сплачені кошти в сумі 305,00 доларів США, оскільки позивачі не вселились в готель, кошти передоплати повернуто не було. А тому з врахуванням зазначених обставин позивачі оцінили моральну шкоду в розмірі по 10 000,00 грн. на кожного, яку вони вважають буде достатньою та справедливою для задоволення їх морального та внутрішнього душевного стану, який був порушений відповідачем.

21 серпня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі на тій підставі, що позивачами пропущено строк на звернення до суду з таким позовом, оскільки ст.35 Монреальської конвенції, яка є частиною українського законодавства, передбачає дворічний строк звернення до суду з позовом з дати прибуття повітряного судна чи з дати, коли воно мало прибути. Позов було подано в останній день з порушенням правил підсудності та у відповідності до висновку Верховного суду України у справі 6-895цс15 від 02.12.2015 року на сплив позовної давності не впливає подача позову з порушенням правил підсудності.

Представник зазначає, що причиною відмови у перевезенні позивачів була відсутність у них необхідних документів, які є обов`язковими для здійснення авіаперевезення та мають бути пред`явлені пасажирами, що підтверджується відомостями, що містяться в електронній системі продажу квитків.

Рейс РS791 не було скасовано, а перенесено час його відправлення в силу форс-мажорних обставин (інспекція після зіткнення з птахом), які не залежали від відповідача. А тому відповідно до ст.ст.104 та 105 ПК України, ст.9 Монреальської конвенції компенсація за затримку рейсу не сплачується. Затриманий рейс було відправлено 26.04.2017 року о 23.30 год.

У відповідності до ст.29 Монреальської конвенції не можуть бути виплачені будь-які штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, якщо не стосуються компенсації фактичної шкоди.

Жодними нормами у галузі авіаперевезення, Монреальської чи Варшавської конвенції, як і договором на перевезення не передбачено відшкодування моральної шкоди. В той же час, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на міжнародні авіаперевезення. Крім того, позивачі не доводять належними та допустимими доказами спричинення їм моральних страждань.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судове засідання позивачі не з`явилися, уповноважений представник звернувся до суду з клопотанням про слухання справи в їх відсутність та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Представник зауважив, що авіаперевезення не було здійснено в зв`язку з тим, що позивачі не мали належних документів для здійснення міжнародного перевезення. Крім того, рейс не було скасовано, він був затриманий.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторони позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 908 ЦК України встановлює, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 910 ЦК України передбачає, що за договором перевезення пасажира перевізник зобов`язується перевезти пасажира до пункту призначення, а у разі здавання багажу, доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Укладання договору перевезення пасажира та багажу з перевізником підтверджується видачею пасажирського квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Згідно з положеннями частини 6 статті 100 Повітряного кодексу України, авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт. Зазначені правила повинні відповідати вимогам та правилам, установленим міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавству України, в тому числі авіаційним правилам України. При цьому розмір виплати компенсації та надання допомоги пасажирам мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів.

Згідно з частиною 16 статті 100 Повітряного кодексу України, пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Частина 16 статті 100 Повітряного кодексу України визначає, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Як встановлено судом, між сторонами був укладений договір перевезення пасажирів, що підтверджується електронними квитками:

№912 на ім`я ОСОБА_2 на рейс РS791 25.04.2017 21:25 сполученням Дніпропетровськ - Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон); потім на рейс РS776 04.05.2017 14:15 сполученням Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон) - Київ (аеропорт Бориспіль) та на рейс РS71 сполученням Київ (аеропорт Бориспіль) - Дніпропетровськ на 04.05.2017 року 19:30.

№ 913 на ім`я ОСОБА_3 на рейс РS791 25.04.2017 21:25 сполученням Дніпропетровськ - Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон); потім на рейс РS776 04.05.2017 14:15 сполученням Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон) - Київ (аеропорт Бориспіль) та на рейс РS71 сполученням Київ (аеропорт Бориспіль) - Дніпропетровськ на 04.05.2017 року 19:30

№911 на ім`я ОСОБА_4 на рейс РS791 25.04.2017 21:25 сполученням Дніпропетровськ - Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон); потім на рейс РS776 04.05.2017 14:15 сполученням Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон) - Київ (аеропорт Бориспіль) та на рейс РS71 сполученням Київ (аеропорт Бориспіль) - Дніпропетровськ на 04.05.2017 року 19:30.

За придбані квитки ОСОБА_2 сплатив 23 811,00 грн. з власного карткового рахунку.

Як зазначили в позовній заяві позивачі, вони перебували в салоні літака коли їм було повідомлено про скасування рейсу.

Проте із інформації, яка надана представником відповідача вбачається, що відмовою у перевезенні позивачів була відсутність у них необхідних документів, які є обов`язковими для здійснення авіаперевезення та мають бути пред`явлені пасажирами.

Пунктом 11.7 Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу Приватного акціонерного товариства «АВІАКОМПАНІЯ «МІЖНАРОДНІ АВІАЛІНІЇ УКРАЇНИ» (МАУ) визначено, що Авіакомпанія здійснює перевірку документів пасажира, які пред`явлені ним для здійснення подорожі. У разі відсутності відповідним чином оформлених документів та в`їзних, виїзних або транзитних віз, необхідних пасажиру для здійснення подорожі, авіакомпанія відмовляє пасажиру у перевезенні. В такому випадку відмова у перевезенні пасажира буде вважатися добровільною.

Згідно з п.11.8 Правил, під час реєстрації пасажиру надається посадковий талон на рейс, у якому зазначаються його прізвище та ім`я, код ІАТА або код ІСАО авіакомпанії, номер рейсу, дата та час відправлення рейсу, час закінчення посадки у повітряне судно, клас обслуговування і номер посадкового місця в салоні повітряного судна.

Позивачі не надали суду копії посадкових талонів, які б підтверджували реєстрацію на рейс та проходження всіх перевірок, а представник відповідача в судовому засіданні заперечував ту обставину, що позивачі були допущені на борт літака.

Також з інформації, наданої представником відповідача вбачається, що затримка рейсу відбулась внаслідок «Інспекції після зіткнення з птахом». Як зазначила представник відповідача у відзиві, рейс відбувся 26.04.2017 року о 23.30 год., тобто із затримкою на 26 годин.

Згідно з п.16.1 Правил, Авіакомпанія має право затримати, або скасувати рейс як з комерційних причин, так і з причин, що не залежать від неї.

У разі дії надзвичайних обставин авіакомпанія має право без повідомлення пасажира скасувати чи затримати рейс, або анулювати раніше підтверджене бронювання.

В інших випадках авіакомпанія або її агенти з продажу зобов`язані попередити пасажирів про затримку або скасування рейсу не пізніше ніж за три години до початку реєстрації (п.16.3).

У разі затримки рейсу авіакомпанія самостійно або через суб`єкта наземного обслуговування (експлуатанта аеропорту) інформує пасажирів доступними засобами в аеропорту відправлення кожні 30 хвилин про орієнтовний час затримки рейсу та очікуваний час його відправлення (п.16.4).

Розділ 17.1 Правил визначає порядок застосування компенсаційних виплат.

Так згідно з п.17.1.1 Правил, Положення цього розділу застосовуються до пасажирів регулярних та чартерних рейсів, яким відмовлено в перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та присутній для проходження реєстрації у час, що передбачений правилами авіакомпанії та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення рейсу чи забронював місце на рейс, який було затримано або перенесено авіакомпанією на інший рейс, незалежно від причин.

Згідно з п.17.1.5 Правил, компенсаційні виплати, передбачені цим розділом, здійснюються за зверненням пасажира у разі встановлення факту безпосередньої вини авіакомпанії у відмові в перевезенні, скасуванні чи тривалої затримки авіарейсу.

В той же час, розділ 17.2 Правил передбачає компенсацію пасажиру у разі відмови у перевезенні.

Згідно з п.17.2.1 Правил, у разі якщо авіакомпанія мотивовано очікує на відмову пасажиру у посадці на рейс, вона спочатку проводить опитування з метою виявлення пасажирів, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який за власним бажанням відмовляється від посадки на рейс, та авіакомпанією винагороду.

За пунктом 17.2.2 Правил, крім виплати винагороди, авіакомпанія пропонує пасажиру на вибір:

1) відшкодування вартості перевезення впродовж семи днів, яке має бути виплачено готівкою, електронним банківським переказом, банківським дорученням, банківським чеком або електронним ваучером чи, за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира, у вигляді дорожніх чеків - повної вартості квитка за ціною, за якою його було придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також за потреби забезпечити зворотне перевезення у початковий пункт відправлення за першої можливості;

2) зміну маршруту перевезення, що здійснюється за відповідних транспортних умов:

до кінцевого пункту призначення за першої можливості, або

за бажанням пасажира до кінцевого пункту призначення у пізніший час при наявності вільних місць на рейсі.

Згідно з п.17.2.5 Правил, якщо пасажиру відмовлено у перевезенні проти його волі, авіакомпанія здійснює компенсаційну виплату у таких розмірах:

250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів включно;

400 євро - для рейсів дальністю понад 1500 до 3500 кілометрів включно;

600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів.

Під час визначення відстані за основу береться останній пункт, у якому відмова від перевезення або невиконання рейсу, який було раніше заплановано та на який заброньовано принаймні одне місце, створить затримку прибуття пасажирів у запланований час.

В той же час, згідно з п.17.2.7 Правил, компенсація не виплачується авіакомпанією, якщо:

1) Відмова у перевезенні була зумовлена, якщо пасажир:

- прибув на реєстрацію після встановленого авіакомпанією часу її закінчення;

- відмовився від проходження перевірки служби безпеки або виконання інших інструкцій авіакомпанії;

- пред`явив неналежним чином оформлені документи для подорожі;

- пред`явив квиток, який зареєстровано як втрачений (викрадений) або підроблений.

2) Рейс не може бути виконано за розкладом через фактори, що не залежать від перевізника (виникнення надзвичайних обставин).

3) Пасажир подорожує за безкоштовним авіаквитком (ID00) або авіаквитком зменшеної вартості, яка прямо або опосередковано не є доступною для інших пасажирів, окрім випадків коли авіакомпанія видала квитки у відповідності до програми лояльності для пасажирів - членів «Панорама Клубу», а також пасажирам, що подорожують за компенсаційними квитками.

4) Пасажир перевозиться без надання окремого місця (діти віком до 2 років).

5) Альтернативний рейс прибуває в аеропорт призначення раніше або в однаковий час з первинно заброньованим.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, затримка рейсу відбулась на 26 год. 00 хв., тобто до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню положення ч.3 ст.106 Повітряного кодексу України згідно із якою якщо затримка рейсу перевищує п`ять годин, пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до частини другої статті 104 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.2 ст.104 Повітряного кодексу України, крім виплати винагороди, авіаперевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір:

1) відшкодування впродовж семи днів, яке має бути виплачено готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи, за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира, у вигляді дорожніх чеків, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також за потреби забезпечити зворотний рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості;

2) зміну маршруту, яка здійснюється за відповідних транспортних умов: до кінцевого пункту призначення - за першої можливості або у пізніший час за бажанням пасажира та за наявності вільних місць.

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача компенсації в розмірі 400 Євро посилалась на положення статті 104 Повітряного кодексу України. Проте суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами не можуть бути застосовані положення зазначеної статті, оскільки вона регулює питання сплати компенсації пасажирам у разі відмови у перевезенні, проте позивачу було відмовлено у перевезенні у зв`язку з відсутністю у них необхідних документів, які є обов`язковими для здійснення авіаперевезення та мають бути пред`явлені пасажирами. Крім того, відбулась затримка рейсу.

В той же час у відповідності до п.17.3.2 Правил, Авіакомпанія, скасовуючи або затримуючи рейс, надає пасажирам на їх запит пояснення щодо підстав скасування чи затримки рейсу.

Позивач не надав доказів, що він звертався до представників авіакомпанії про надання інформації про причини затримки рейсу та відповіді не отримав.

Позивачі в позовній заяві не зазначили причини з яких не було здійснено обмін квитків на інший рейс, оскільки як вбачається в подальшому, позивач придбав квитки на авіарейс, перевезення яким було здійснено саме відповідачем. Не обгрунтовано було і необхідності придбання нових квитків.

26.04.2017 року о 19:44 год. позивачі придбали квитки

№ 332 на ім`я ОСОБА_2 на рейс РS74 сполученням Дніпропетровськ - Київ (аеропорт Бориспіль) на 02.05.2017 року 07:40, далі РS775 02.05.2017 09:55 сполученням Київ (аеропорт Бориспіль) - Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон); потім на рейс РS792 10.05.2017 01:20 сполученням Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон) - Дніпропетровськ.

№ 331 на ім`я ОСОБА_3 на рейс РS74 сполученням Дніпропетровськ - Київ (аеропорт Бориспіль) на 02.05.2017 року 07:40, далі РS775 02.05.2017 09:55 сполученням Київ (аеропорт Бориспіль) - Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон); потім на рейс РS792 10.05.2017 01:20 сполученням Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон) - Дніпропетровськ

№ 330 на ім`я ОСОБА_4 на рейс РS74 сполученням Дніпропетровськ - Київ (аеропорт Бориспіль) на 02.05.2017 року 07:40, далі РS775 02.05.2017 09:55 сполученням Київ (аеропорт Бориспіль) - Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон); потім на рейс РS792 10.05.2017 01:20 сполученням Тель-Авів (аеропорт Бен Гуріон) - Дніпропетровськ.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2018 року на адресу відповідача позивач ОСОБА_2 направив лист в якому просив перерахувати на його рахунок 31 933,71 грн. збитків за скасування рейсу РS791 та відповідно 34 805,70 грн. компенсації, передбаченої ст.104 ПК України з розрахунку по 11 601,90 грн. на кожного з родини, а всього на загальну суму 66 739,41 грн.

Суду не надано доказів чи отримано зазначений лист відповідачем.

Стаття 104 Повітряного кодексу України передбачає компенсацію пасажирам у разі відмови у перевезенні.

Згідно з ч.1 зазначеної статті, у разі якщо авіаперевізник мотивовано очікує на відмову пасажирам у посадці на рейс, він зобов`язаний провести опитування з метою виявлення пасажирів, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який за власним бажанням відмовляється від посадки на рейс, та перевізником винагороду.

Згідно з ч.5 ст.104 Повітряного кодексу України, якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах:

250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів;

400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів;

600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів.

Під час визначення відстані за основу береться останній пункт, у якому відмова від перевезення або невиконання рейсу, який було раніше заплановано та на який заброньовано принаймні одне місце, створить затримку прибуття пасажирів у запланований час.

Перевізник має право зменшити розмір компенсації, визначеної у частині п`ятій цієї статті, на 50 відсотків, якщо пасажиру пропонується заміна маршруту перевезення до його пункту призначення альтернативними рейсами, час прибуття яких не перевищує запланованого:

на дві години - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів;

на три години - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів;

на чотири години - для рейсів, не зазначених у абзацах другому та третьому цієї частини.

Відстань, зазначена в цій частині цієї статті, вимірюється за методом ортодромічної відстані маршруту (ч.6 ст.105 Повітряного кодексу України).

Виплата компенсації не звільняє перевізника від обов`язку запропонувати пасажиру на вибір послуги та відшкодування витрат, передбачених частиною другою цієї статті та частиною п`ятою статті 105 цього Кодексу (ч.7 ст.105 Повітряного кодексу України).

Стаття 29 Монреальської Конвенції передбачає, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачам було відмовлено в здійсненні перевезення з тієї причини що були відсутні документи для здійснення авіаперевезення, тобто саме з вини позивачів; не було підтверджено належними та допустимими доказами що позивачам було відмовлено у здійсненні перевезення проти їхньої волі, тому відсутні законом передбачені підстави для стягнення з відповідача на користь позивачів компенсації, визначеної ч.5 ст.104 Повітряного кодексу України. Крім того, рейс не був скасований, а відправився із затримкою, діючим законодавством не передбачено відшкодування вартості квитків, які не були використані позивачами, тому з врахуванням зазначеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача про відшкодування збитків та стягнення компенсації.

Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди варто зазначити наступне.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Закон пов?язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи.

Стаття 23 ЦК України встановлює, яку форму може набувати моральна шкода, та в яких випадках вона може бути заподіяна особі. Перелік не має вичерпного характеру.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснює, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених положеннями Цивільного кодексу України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Правовідносини, які виникли між сторонами не передбачають відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення їм моральної шкоди внаслідок затримки рейсу, а тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не грунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,77-81, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про відшкодування вартості квитків та моральної шкоди, стягнення компенсації- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2020 року

Суддя: Н.Г. Притула