Провадження № 2о/205/30/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 грудня 2019 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2019 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявник у своїй заяві посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Другою дніпропетровською державною нотаріальної конторою 07 червня 1995 року і зареєстрованого у реєстрі за № 4-1907, вона є власницею будинку АДРЕСА_1 . Також на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого 23 липня 1999 року і зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 0898 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, в державному акті її ім`я було вказано як « ОСОБА_1 », хоча за паспортними даними вона є ОСОБА_1 . Внаслідок різності написання прізвища заявника в державному акті на право приватної власності на землю і паспорті на теперішній час виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючим документом, який було видано на її ім`я. Заявник у своїй заяві просила суд встановити факт належності їй державного акта на право приватної власності на землю IV-ДП № 053340, виданого 23 липня 1999 року, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 026447. Заявник у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради при задоволення заяви не заперечував, просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 червня 1995 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Прізвище ОСОБА_1 у зазначеному свідоцтві про право на спадщину за заповітом було зазначено російською мовою « ОСОБА_2 » (а.с. 11).

У державному акті на право приватної власності на землю IV-ДП № 053340, виданого 23 липня 1999 року, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 026447, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_2 » (а.с. 10).

Разом з тим, в паспорті заявника її прізвище вказано як « ОСОБА_3 » (а.с. 5).

Окрім цього, у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки прізвище замовника зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с. 6-9).

Різність написання прізвища заявника в державному акті та паспорті на теперішній час перешкоджає їй у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою.

Із зазначеного вбачається, що в державному акті на право приватної власності на землю IV-ДП № 053340, виданого 23 липня 1999 року, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 026447, прізвище заявника замість « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_2 », тому на теперішній час заявник не має змоги розпорядитися належною їй власністю.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З копії паспорта заявника вбачається, що її прізвище є « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_2 », за життя їй видавалися офіційні документи: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, технічна документація на земельну ділянку, інші документи (а.с. 4).

За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в паспорті та державному акті, який було видано заявникові, повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності ОСОБА_1 державного акту, виданого на ім`я ОСОБА_1 , встановленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп. (а.с. 1), який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-6 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) державного акта на право приватної власності на землю IV-ДП № 053340, виданого 23 липня 1999 року, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 026447, на земельну ділянку 0, 0898 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: