РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тртя особа ОСОБА_5 , в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 ..

В обґрунтування поданого позову зазначає, що вона є співвласниником квартири за адресою АДРЕСА_1 . Вона є власником 64/100 частини зазначеної квартири на підставі договору дарування, інші 36/100 частини належать третій особі ОСОБА_5 . Крім того, у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, однак більше року не мешкають за місцем реєстрації, але їх реєстрація порушує права позивача як співвласника квартири.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до положень ЦПК України.

Третя особа в судове засідання не з`явилась надала пояснення у справі, в яких просить справу розглядати без участі третьої особи.

Судом встановлено, що позивач є власником 64/100 квартири за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 24.04.1997року та договору дарування від 14.07.2005року. Інші 36/100 частини вказаної квартири належать третій особі ОСОБА_5 . Зазначене підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Незважаючи на реєстрацію за зазначеною адресою відповідачі не мешкають у вказаній квартирі більш року, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Доказів наявності перешкод у проживанні відповідачів у вказаній квартирі матеріали справи не містять.

Конституцією України ( ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб ( статті 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між власником або законом.

Так судом встановлено, що відповідачі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , без поважних причин понад рік не мешкають за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у праві користування та розпорядження своєю власністю, а тому вважає , що позовні вимоги в підлягають задоволенню.

Судові витрати суд стягує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319,383,391, 405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. по 256 грн. 13 коп. з кожного.

Апеляційнаскарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з

дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 24.02.2020року.

Суддя Бородіна Н.М.