Справа № 357/1502/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

11.02.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила шлюб зареєстрований 22.10.2016 року у Білоцерківському міськрайонному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1368.

24.02.2020 року судом отримано відповідь на запит, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, в якій зазначено, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя1 та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини, так у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них..

Як вбачається з матеріалів позову, позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та просить застосувати норму ч. 2 ст. 28 ЦПК України, обґрунтовуючи тим, що вона не може виїхати до місця проживання відповідача за станом здоров`я, так як є пенсіонером по інвалідності 3 групи (загальне захворювання), що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Однак, щодо даного спору, слід застосувати загальну підсудність визначену положенням ч. 1 ст. 27 ЦПК України, саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача, оскільки позивач не надала суду достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу застосувати положення ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що з урахуванням вимог ст. 4,19,43,49,223 ЦПК України позивач має право подати до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, суд приходить до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, підлягає передачі за належною територіальною підсудністю до Подільського районного суду міста Києва (04071, м. Київ, вул. Хорива, 21).

Керуючись ст.ст. 31, 187, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, передати за підсудністю для розгляду до Подільського районного суду міста Києва (04071, м. Київ, вул. Хорива, 21).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 25.02.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко