Провадження № 2/201/807/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Мунтян А.В.

за участі :

представника позивача ОСОБА_1 А.,

представника відповідача Лежнєва О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд за правилами загального провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до ОСОБА_2 , тертя особа об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Героїв Сталінграда, 16» про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 жовтня 2019 року надійшла позовна заява акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії(а.с. 1-3).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 22 липня 2016 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», найменування якого було змінено на АТ «ДТЕК Дніпровській Електромережі», та ОСОБА_2 був укладений договір про постачання електричної енергії № 064817, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу у точці продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 100 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартості використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. В порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року, відповідач перешкоджає співробітникам позивача у наданні доступу до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії для обстеження електроустановок. У зв`язку із зазначеним відповідачем не в повному обсязі здійснено оплату за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 186621,15 грн. за період з листопада 2016 року по грудень 2018 року. Тому позивач просив суд зобов`язати відповідача надати безперешкодний доступ представникам АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до всіх електроустановок для здійснення їх відключення та опломбування в будинку АДРЕСА_1 ; судові витрати покласти на відповідача.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 жовтня 2019 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.38).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 39).

До суду 05 листопада 2019 року на запит надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 40).

Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії (а.с.41-42).

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що єдиний розрахунковий засіб обліку, згідно з яким обліковується електроенергія, що постачається позивачем, знаходиться в трансформаторній підстанції. Яка належить позивачеві та знаходиться поза межами балансової належності відповідача. Будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним будинком, в якому створено ОСББ «Героїв Сталінграда, 16». Мешканцями будинку з позивачем укладені окремі договори щодо постачання електричної енергії, мають окремі засоби обліку. Самостійно сплачують за отриману електроенергію. Таким чином сума заборгованості, про яку заявляє позивач, не відповідає дійсності, оскільки споживачі послуг мешканці будинку, фактично сплачують за надані позивачем послуги згідно із показами індивідуальних засобів вимірювання електроенергії. Відповідач зазначає про безпідставні посилань позивача на порушення позивачем Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року, оскільки ці правила втратили чинність з 11 червня 2018 року. Крім того, ОСОБА_2 і ОСББ «Героїв Сталінграду, 16» неодноразово звертались на адресу позивача із заявами про переоформлення договору на ОСББ «Героїв Сталінграду, 16» як балансоутримувача будинку, проте такі заяви позивачем проігноровані (а.с. 58-61).

Представник позивача у відповіді на відзив вказує на відсутність доказів передачі будинку ОСББ «Героїв Сталінграду, 16», тоді як договір № 064817 від 22 липня 2016 року є чинним (а.с. 83-84).

У судовому засіданні 06 лютого 2020 року до участі в розгляді даної цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, було залучено ОСББ «Героїв Сталінграду, 16».

Відповідно до заперечень ОСОБА_2 вона ніколи не чинила перешкоди позивачу в доступі до електроустановок, оскільки такий доступ мав і має лише позивач. Акт прийомки-передачі будинку від 18 березня 2015 року знаходиться у ОСББ «Героїв Сталінграду, 16».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 22 липня 2016 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», найменування якого було змінено на АТ «ДТЕК Дніпровській Електромережі», та ОСОБА_2 був укладений договір про постачання електричної енергії № 064817, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу у точці продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 100 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартості використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору (а.с. 7-13 зворот).

Пунктом 8.4 вказаного договору сторони погодили, що відомості про електропередавальну організацію та/або основного споживача зазначені у додатку «Перелік об`єктів споживача». В пункті договору 9.4 зазначено, що додатком 11 до договору є «Перелік об`єктів споживача». Проте матеріали справи не містять зазначених додатків.

15 вересня 2016 року ОСОБА_2 зверталася до позивача з заявою про розірвання договору про постачання електричної енергії № 064817 від 22 липня 2016 року, у зв`язку з переукладенням договору на нового власника об`єкту. (а.с.169 )

Того ж дня 15 вересня 2016 року до позивача з заявою щодо укладення договору про постачання електричної енергії звернувся голова ОСББ «Героїв Сталінграду, 16» (а.с. 67)

Співробітниками позивача 03 серпня 2018 року, 06 вересня 2018 року, 02 листопада 2018 року складені акти про не допуск, згідно з якими за адресою: АДРЕСА_1 16 відсутній ел. техн. персонал для виконання відключення (а.с. 23, 28, 32).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСББ «Героїв Сталінграду, 16» внесене до Державного реєстру як юридична особа 06 лютого 2015 року № 1 071908. Керівником є ОСОБА_3 (а.с. 80-81).

Згідно зі статутом ОСББ «Героїв Сталінграду, 16», воно створено власниками квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Вищим органом управління є загальні збори співвласників. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності Об`єднання. До виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (а.с. 73-79).

На підтвердження того, що ОСОБА_2 не має можливість надати безперешкодний доступ представником позивача до всіх електроустановок для здійснення їх відключення та опломбовування в будинку АДРЕСА_1 відповідачем до наданих суду заперечень надано копії договорів купівлі - продажу квартир в будинку АДРЕСА_2 ) укладених між ОСОБА_2 зі сторони продавця та різних фізичних осіб зі сторони покупця, а саме від 25 грудня 2015 року, 17 грудня 2015 року, 04 лютого 2015 року, 15 листопада 2016 року, 20 жовтня 2015, 27 лютого 2015 року, 28 грудня 2015 року, 07 жовтня 2015 року, 23 грудня 2015 року, 18 вересня 2015 року, 03 грудня 2015 року, 15 червня 2015 року, 04 листопада 2016року, 25 липня 2016 року, 04 лютого 2016 року, 25 квітня 2016 року, 20 лютого 2016 року, 08 грудня 2016 року, 26 червня 2017 року , 28 травня 2016 року, 16 червня 2015 року (а.с. 107-165).

Пунктом 61 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинний з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16 травня 2013 року відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Як вбачається із змісту та предмету позовної заяви позивачем пред`явлено позов до ОСОБА_2 про зобов`язання надати безперешкодний доступ представникам АТ «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до всіх електроустановок для здійснення їх відключення та опломбування в будинку АДРЕСА_1 , проте доказів належності вказаного об`єкту нерухомого майна відповідачу суду надано не було. Доказів того, що саме ОСОБА_2 перешкоджає позивачу у доступі до електроустановок тьакож суду не надано. Таким чином суду не було надано доказів того, що ОСОБА_2 є належним відповідачем у даній справі.

До закінчення підготовчого провадження позивач не подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача, витребування доказів для встановлення належності відповідного об`єкту нерухомого майна відповідачеві заявлено не було.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, що були заявлені до ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до ОСОБА_2 , тертя особа ОСББ «Героїв Сталінграда, 16» про зобов`язання вчинити певні дії у повному обсязі з огляду на відсутність доказів належності відповідачеві на праві власності або на праві користування будинку АДРЕСА_1 , надання доступу до електроустановок в якому є предметом позовних вимог. Також позивачем не доведено, що саме ОСОБА_2 перешкоджає співробітникам позивача у доступі до електроустановок.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до ОСОБА_2 , тертя особа об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Героїв Сталінграда, 16» про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлене 28 лютого 2020 року.

Суддя С.О. Демидова