Справа № 263/6338/20
Провадження № 2-н/263/561/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Т.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз»до ОСОБА_1 про видачу судового наказу, про стягнення суми заборгованості ,

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз»до ОСОБА_1 , про стягнення суми заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з передбаченою ч.1 ст. 161 ЦПК України вимогою в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

При цьому, як зазначено в ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У випадку пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в порядку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, тобто шляхом подання до суду заяви про видачу судового наказу, останній може бути виданий, але за умови дотримання встановлених ст. 162,163,164 ЦПК України правил підсудності, вимог щодо оформлення заяви, а також відсутності підстав для відмови у його видачі, передбачених ст. 165 ЦПК України.

Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, тобто у відповідності до ст. 27 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування фізичної особи-боржника, якщо інше не передбачено законом;

Пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте, з відповіді відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 27.05.2020 №017-99.02-02876, отриманої 03.06.2020 року на запит суду в передбаченому ч.5,6 ст.165 ЦПК України порядку, встановлено, що зазначений в заяві боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.05.1997 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, надані заявником дані щодо зареєстрованої в АДРЕСА_1 , боржника ОСОБА_1 , спростовані відомостями, наданими Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради. В порушення п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України будь-якого іншого обґрунтування приналежності боржника ОСОБА_1 до вказаної адреси, отже й до заборгованості, яка за нею утворилася, заява та додані до неї документи не містять.А додана картка абонента, яка долучена до заяви, не є достатнім доказом таких обставин.

За таких обставин заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз»про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 не відповідає також й вимогам щодо безспірності заяв про стягнення грошових сум незначного розміру, для розгляду яких призначено наказне провадження.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-165, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовгаз» у видачі судового наказу про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Т.І.Федоренко