ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1932/17 Номер провадження 22-ц/814/473/20Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року, постановлене суддею Андрущенко-Луценко С.В.,

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

07.09.2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.03.2011. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.07.2017 у розмірі 42 879,46 грн., яка складається із: 3836,84 грн. заборгованість за кредитом; 33324,64 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3199,91 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2018,07 грн. штраф (процентна складова), судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.12.2017 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 42879,46 грн. заборгованості за кредитним договором та 1600,00 грн. судових витрат.

Рішення міськрайонного суду вмотивовано тим, що відповідачем не виконуються обов`язки позичальника за кредитним договором, унаслідок чого станом на 31.07.2017 утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню згідно наданого позивачем розрахунку на загальну суму 42879,46 грн.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.12.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення./а.с.103-104/

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення міськрайонного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заперечує застосування до спірних правовідносин положень ч.1 ст.634 ЦК України та вважає, що ПриватБанк при укладенні кредитного договору допустив порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не роз`яснив їй умов кредитування.

Посилаючись на практику Верховного Суду України, викладену в постанові від 03.01.2019 по справі №337/1605/16-ц, зазначає, що вона не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанк, а тому їх положення не є належним доказом ні її обізнаності з умовами кредитування, ні щодо тривалості дії такого договору та можливості його пролонгації.

Вважає кредитний договір припиненим, обраховуючи тривалість його дії від дати укладення (30.03.2011) до останнього дня користування нею кредитною картою (31.03.2013), а ПриватБанк таким, що пропустив трирічний строк позовної давності для звернення в суд із таким позовом.

14.02.2020 позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування обізнаності відповідача з умови кредитування банк надає довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» з особистим підписом відповідачки, як позичальника.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 30.03.2011 ОСОБА_3 заповнила та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку без номеру та погодилася з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, підтверджує, що вона із ними ознайомлена та згодна. За умовами такої домовленості позичальник отримала кредитну картку «Універсальна» із кредитним лімітом на суму 5000,00 грн./а.с.5/

Укладений між сторонами договір складається із заяви, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70//

Також 30.03.2011 ОСОБА_3 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», по договору SAMDN9293, ІПН НОМЕР_1 , відповідно до якої сторонами були визначені наступні умови надання кредитних коштів: тип карти MasterCardMass, відновлювальна, пільговий період до 55 днів; базова відсоткова ставка 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів на залишок заборгованості; комісія за кредитне обслуговування відсутня; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.; штраф за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 120 днів у сумі 500 грн. + 5 % від суми позову./а.с.6/

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості станом на 31.07.2017 заборгованість становить суму 42879,46 грн., яка складається із: 3836,84 грн. заборгованість за кредитом; 33324,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3199,91 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2018,07 грн. штраф (процентна складова)./а.с.3-4/

Задовольняючи позовні вимоги, міськрайонний суд виходив із того, що у зв`язку із неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню згідно наданого банком розрахунку.

Апеляційний суд із такими висновками районного суду погодитися в повній мірі не може з таких підстав.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на викладені норми матеріального права та враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц, яка є обов`язковою для врахування, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги щодо відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин правил ч.1 ст.634 ЦК України.

Наданий позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку,з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку.

Проте твердження відповідача про її необізнаність із умовами кредитування та строком дій кредитних зобов`язань виключно з підстав, що вона не підписувала таких умов та правил, апеляційним судом до уваги не приймаються.

Як убачається із матеріалів справи, 30.03.2011 відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою узгоджено пільговий період, розмір та термін внесення щомісячних платежів, а також підстави та розмір відсоткової ставки, пені, комісії та штрафів./а.с.6/

Заперечуючи обізнаність із умовами кредитування, відповідач не спростувала відомості, викладені у вказаній довідці, та не надала суду доказів, які б переконливо свідчили про відсутність її волевиявлення на підписання такої довідки чи належності виконання кредитних зобов`язань згідно умов, викладених у ній.

Згідно даних розрахунку заборгованості щодо використання відповідачем кредитних коштів, внесення відповідних сум на їх погашення, які відповідачем не спростовані, вона користувалася кредитними коштами та частково здійснювала погашення за наданим кредитом до 12.11.2014, тобто понад 3 роки з моменту його укладення, що виключає підстави вважати його припиненим упродовж 12 місяців із дня укладення чи пов`язувати такий строк із останнім днем користування позичальником банківською кредитною карткою.

У свою чергу, суд першої інстанції не звернув уваги, на те, що в підписаній позичальником довідці, визначено базову ставку на місяць 2,5%, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів в році, що становить 30% на рік. Натомість, згідно наданого банком розрахунку заборгованості ставка за процентами змінена позичальником із 01.09.2014 - на 34,80%, а із 01.04.2015 - на 43,20%.

Відповідно до ч.4 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.ч.1,3 ст.1056-1 ЦК України).

Частиною 4 ст.1056-1 ЦК України визначено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки, а також враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, апеляційний суд приходить до висновку, що вимога банку про стягнення із відповідача заборгованості за процентами підлягає частковому задоволенню. При цьому, розраховуючи заборгованість за відсотками, колегія суддів бере за основу наступну формулу: (сума боргу по тілу кредиту) х (30% річних) :100 (%) : 365 (днів)х (кількість днів прострочення). Як убачається з розрахунку банку, саме таку формулу банк застосував, розраховуючи заборговані відсотки за період до 01.09.2014, що становить 115,45 грн. Подальше нарахування відсотків у збільшеному розмірі є неправомірним, тому апеляційний суд провів розрахунок заборгованості по відсотках за оспорюваний період, починаючи з 01.09.2014, за наведеною формою і сума такої заборгованості становить 3273,21 грн. З урахуванням визначених банком відсотків станом на 01.09.2014 в розмірі 115,45 грн. за вказаний період підлягає стягненню 3388,66 грн.(115,45 грн. + 3273,21 грн.).

Таким чином рішення районного суду в частині визначення розміру заборгованості за відсотками підлягає зміні.

Також суд першої інстанції, дійшовши правильного висновку про наявність підстав для стягнення із позичальника пені за несвоєчасне погашення заборгованості згідно формули, викладеної у довідці та розрахунку, складеного банком, не врахував положення ст.549 ЦК України та помилково стягнув із відповідача штраф (фіксовану частину та процентну складову).

Відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Твердження відповідача, що банком пропущено трирічний строк позовної давності для звернення в суд із таким позовом, апеляційним судом до уваги не приймаються. Оскільки за умовами договору відповідач мала виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 25 числа місяця упродовж строку кредитування (12 місяців із правом його пролонгації на такий же період за відсутності заперечень позичальника), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним із цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, який ніким не спростований, останній платіж здійснений позичальником 12.11.2014 на суму 15,00 грн. Доказів, які б підтверджували, що такі кошти були списанні банком без волевиявлення позичальника, останнім суду не надано. За таких обставин, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» поданий 07.09.2017, тобто у межах трирічного строку позовної давності.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.12.2017 - зміні в частині розміру заборгованості за процентами із 33324,64 грн. до 3388,66 грн., загальної суми заборгованості із 42879,46 грн. до 10425,41 грн. тазменешенню судових витрат, що підлягають стягненню із відповідача із 1600,00 грн. до 388,96 грн. Рішення суду першої інстанції в частині задоволенні позову про стягнення із відповідача штрафів (фіксованої частини і процентної складової) на загальну суму 2518,07 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в його задоволенні. У іншій частині залишити судове рішення без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» (24,31%), на користь останнього з відповідача підлягають стягненню судові витрати за подачу позову в розмірі 388,96 грн. (1600,00 грн.х24,31%); понесений відповідачем судовий збір за апеляційну скаргу підлягає стягненню із ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 1549,52 грн. (2400,00 грн.х75,69%)./а.с.37,110,127/

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року в частині задоволення позову про стягнення із ОСОБА_1 штрафів (фіксованої частини і процентної складової) на загальну суму 2518,07 грн. - скасувати й ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні цих вимог.

Заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2017 року змінити в частині розміру заборгованості за процентами із 33324,64 грн. до 3388,66 грн., загальної суми заборгованості із 42879,46 грн. до 10425,41 грн. та розміру судового збору, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 із 1600,00 грн. до 388,96 грн.

В іншій частині залишити судове рішення без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати за оплату апеляційної скарги в розмірі 1549,52 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.02.2020

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська