УХВАЛА

20 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 279/3316/14

провадження № 61-41252 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

правонаступник позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року в складі судді Волкової Н. Я. та на постанову апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2017 року в складі колегії суддів Коломієць О. С., Трояновської Г. С., Талько О. Б.,

ВСТАНОВИВ :

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

У травні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та з урахуванням уточнених позовних вимог просило стягнути з відповідачів солідарно на свою користь 100 645,08 доларів США заборгованості за кредитним договором, з яких 44 323,56 доларів США заборгованості по кредиту, 32 527,12 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом, 11 242,31 доларів США пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 552,09 доларів США пені за несвоєчасну сплату процентів.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2017 року, позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 100 645,08 доларів США заборгованості по кредитному договору від 15 січня 2008 року № Z012/110/013, забезпеченому договором поруки від 15 січня 2008 року № Z012/110/013/1.

У липні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Відповідно до частини другої статті 389ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель