Головуючий суду 1 інстанції - Посохов В.П.
Доповідач -Луганська В. М.
Справа № 428/8529/19
Провадження № 22-ц/810/19/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Авалян Н.М., Коновалової В.А,

за участю секретаря: Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 листопада 2019 року постановлене судом у складі судді Посохова І.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» ДО ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг питного водопостачання та централізованого водовідведення,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» (далі ТОВ «ТАУН СЕРВІС») звернулося до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказало, що з 01.09.2009 року позивач - ТОВ «ТАУН СЕРВІС» є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у м. Сєвєродонецьк Луганської області та прилеглих районів. Відповідач ОСОБА_1 , який зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з питного водопостачання та централізованого водовідведення, є абонентом ТОВ «ТАУН СЕРВІС за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Позивач посилався на те, що у споживача квартирні засоби обліку води відсутні, тому на підставі п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення плата за надані послуги з питного водопостачання та централізованого водовідведення відповідачу нараховувалася згідно з нормативами (нормами) споживання, установленими рішенням виконавчого комітету ради від 05.04.2011 року № 454 з розрахунку споживання 250 літрів на одну особу на добу, виходячи з 1 зареєстрованої особи за даним особовим рахунком та з урахуванням статусу відповідача дитини війни, а уразі отримання відповідачем житлової субсидії з урахуванням соціальних нормативів користування послугами з централізованого постачання холодної води і водовідведення з розрахунку 4 куб. метри на одну особу на місяць.

ОСОБА_1 в порушення умов, визначених змістом зобов`язання сплачує за спожиті послуги з питного водопостачання та централізованого водовідведення не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01 серпня 2016 року по 01 липня 2019 року утворилася заборгованість в розмірі 2753,32 грн.

У зв`язку з викладеним просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за оплату послуг з питного водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 2753,32 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 листопада 2019 року позовні вимоги ТОВ «ТАУН СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг питного водопостачання та централізованого водовідведення задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТАУН СЕРВІС» заборгованість за оплату послуг з питного водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 2 753, 32 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 листопада 2019 року скасувати та прийняти нове, рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених вимог позивачу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що державою встановлено соціальний норматив за послуги з питного водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 4 куб. Сєвєродонецька міська рада встановила норматив, який використовує позивач вдвічі більший. Посилання суду на справу № 428/6617/18 є некоректним, оскільки вказана справа не має відношення до даного позову.

Скаржник посилається на те, що суд не звернув увагу, що між сторонами відсутній договір про надання послуг з постачання води та централізованого водопостачання, в матеріалах справи відсутні докази вручення скаржнику розрахункових документів.

Суд не звернув уваги на те, що позивач відмовляється укладати з відповідачем договір реструктуризації заборгованості. В скарзі зазначено, що оплата повинна проводитися за фактично надані послуги належної якості, підтверджені документально та в матеріалах справи відсутні докази передачі документі, які підтверджують виконання договору та факт надання послуг належної кількості та належної якості.

Також скаржник посилається на відсутність в матеріалах справи документів, згідно з якими позивач вніс відповідача в перелік абонентів ТОВ «ТАУН СЕРВІС» за особовим рахунком № НОМЕР_1 та доказів вручення розрахункових документів, через відсутність яких неможливо встановити кількість, якість, вартість.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТАУН СЕРВІС» зазначило, що суд першої інстанції вирішив справу за наявними матеріалами справи у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України на підставі дослідження доказів, які були надані позивачем і відповідачем та дійшов обґрунтованого висновку про правомірність нарахування підприємством плати ОСОБА_1 за послуги з питного водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.08.2016 року по 01.07.2019 року в розмірі 2753, 32 грн. Просить суд, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 листопада 2019 року залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, на адресу Луганського апеляційного суду надійшла заява від скаржника про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник ТОВ ТАУН СЕРВІС не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у надісланому на адресу Луганського апеляційного суду відзиві просить суд розглянути справи за відсутності представника товариства.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходив з того, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з питного водопостачання та централізованого водовідведення, які надає ТОВ «ТАУН СЕРВІС». Між відповідачем та позивачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідач зобов`язаний сплачувати за надані послуги відповідно до діючих тарифів, виходячи з розрахунку встановлених норм споживання питної води. Відповідач у добровільному порядку не проводить оплату за надані послуги, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за період з 01.08.2016 року по 01.07.2019 року у сумі 2753,32 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 13 вищезазначеного Закону встановлено, що централізоване постачання холодної води (водопостачання) належить до комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, позивач ТОВ «ТАУН СЕРВІС» з 01.09.2009 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у м. Сєвєродонецьк Луганської області та прилеглих районів, що підтверджується письмовими доказами (а.с.6-9).

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач є споживачем послуг з питного водопостачання та централізованого водовідведення, які надає позивач.

З виписки по особовому рахунку відповідача та розрахунку заборгованості, яка надана позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги питного водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.08.2016 року по 01.07.2019 року складає 2753, 32 грн.

На спростування наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Як встановлено судом, відповідач не в повному обсязі сплачує послуги з питного водопостачання та водовідведення у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.08.2016 року по 01.07.2019 року у сумі 2753, 32 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 2753, 32 грн. з послуг питного водопостачання та централізованого водовідведення відповідає вимогам закону та встановленим по справі обставинам.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції неправомірно послався на справу № 428/6617/18, оскільки відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справ.

У справі № 428/6617/18 ОСОБА_1 оскаржував дії позивача щодо нарахування плати за послуги та зобов`язання позивача здійснити перерахунок оплати за надані послуги за період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року, з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року. Згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 квітня 2019 року у справі № 428/6617/18 встановлено, що квартира позивача ОСОБА_1 не обладнана лічильником води. ОСОБА_1 була призначена субсидія з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно та з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, в тому числі за послугами ТОВ «ТАУН СЕРВІС»- з постачання холодної води та водовідведення за соціальним нормативом 4 м.куб. Вказаним рішенням суду не встановлено порушень в діях відповідача щодо нарахування плати за воду та водовідведення. Предметом даної справи є стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.08.2016 року по 01.07.2019 року, тобто цей період включає частково період, який оскаржувався ОСОБА_1 , тому суд правомірно послався на вказане судове рішення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що між сторонами відсутній договір про надання послуг, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивач надавав відповідачу послуги з питного водопостачання та централізованого водовідведення, а відповідач споживав їх та частково оплачував. Тобто, відповідач користується послугами з питного водопостачання та централізованого водовідведення, які надає позивач.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951-цс15 від 20.04.2016 року.

Не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що позивачем розрахунок заборгованості не підтверджено документально та є сумнівним, оскільки відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, який надано позивачем.

Посилання скаржника на те, що судом не враховано, що міська рада, міський голова не виконують вимоги Постанови Верховної Ради України «Про оплату житлово-комунальних послуг населенням України» не заслуговує на увагу, оскільки предметом розгляду є саме стягнення з відповідача заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, а не оскарження дій вказаних осіб. З цих же підстав не заслуговують на увагу доводи скаржника, щодо неможливості укласти договори реструктуризації заборгованості за комунальні послуги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку,що вирішуючи справу, суд першої інстанції надав належну оцінку доказам, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про наявність доведеної належними доказами заборгованості відповідача як споживача, який користується наданими послугами позивача з питного водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.08.2016 року по 01.07.2019 року у сумі 2753, 32 грн. і підстави для скасування судового рішення по доводам апеляційної скарги відсутні.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 листопада 2019 року залишенню без змін.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, то судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 березня 2020 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді В.А. Коновалова

Н.М. Авалян