Справа № 278/3050/19
19 лютого 2020 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,
Позивачка звернулася до суду з вищевказаною заявою.
У судове засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Представник позивача під час судового розгляду підтримав позовні вимоги; щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (поштові повідомлення повернулися до суду без вручення адресату; а.с. 53-56).
З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони є батьками дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), які наразі проживають разом з позивачем (а.с. 6).
За період з 20 серпня 2019 року по 12 жовтня 2019 року позивачка витратила на підручники та канцелярське приладдя для розвитку дітей 2142,20 грн (а.с. 20, 21).
Крім того, позивачка витратила 5371,50 грн на покупку меблів до дитячої кімнати (а.с. 22).
Частиною 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ч. 1 ст. 185 СК України).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Що стосується стягнення половини витрат, понесених позивачем на проведення ремонту, а саме 2109,5? грн, суд зазначає, що такі витрати не є додатковими витратами на дитину в розумінні статті 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами, у зв`язку з чим у їх стягненні має бути відмовлено.
Також суд, керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави 768,40 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст. 185 СК України, суд -
Частково задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей.
Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 2109,50 грн витрат на проведення ремонту.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О. М. Дубовік