ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 640/8502/19

провадження № 22-ц/818/1/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Бровченка І.О., Бурлаки І.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитиниза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Ніколаєнко І.В., в залі суду в м. Харкові,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2019 року у видачі судового наказувідмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Судом не було надано належної оцінки наявності в матеріалах справи копії паспорту боржника, з якого вбачається місце його реєстрації, яке станом на час розгляду справи є тимчасово окупованою територією, зважаючи на що боржник є внутрішньо переміщеною особою. Факт внутрішнього переміщення боржника доводиться відповідною довідкою, в якій зазначено фактичне місце проживання боржника.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 43).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Інформаційної довідки з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ у Харківській області відсутні відомості за вказаними параметрами запиту щодо боржника.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи не відповідає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 2,3).

В тексті заяви зазначила зареєстроване місце проживання боржника: АДРЕСА_1 , та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 1).

До вказаної заяви додано копію паспорту боржника та довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 11, 12, 14).

З копії паспорту вбачається, що місцем проживання боржника є АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 05 червня 2015 року № ОСОБА_2 перемістився з тимчасово окупованої території в м. Харків. Контактна адреса боржника: АДРЕСА_2 (а.с. 14).

25 квітня 2019 року суддею Київського районного суду м. Харкова Ніколаєнко І.В. направлено до Відділу реєстрації місця проживання інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області запит про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18).

14 червня 2019 року на вказаний запит судом першої інстанції отримано Інформаційну довідку з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ в Харківській області, відповідно до якої щодо заявника ОСОБА_2 , за вказаними параметрами запиту, відомості відсутні (а.с. 19).

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Право вибору підсудності належить позивачу.

Дослідивши матеріали справи, колегія, суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України.

Зі змісту поданої боржником заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини вбачається, що заявником зазначені дві адреси боржника, а саме, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 2).

Надана заявником копія довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 05 червня 2015 року свідчить про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Контактною адресою боржника є: АДРЕСА_2 .

Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення аліментів на дитину, суд першої інстанції посилався на ч.9 ст. 165 ЦПК України, відповідно до вимог якої, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Натомість суд не звернув уваги на те, що ч.9 ст. 165 ЦПК України слід застосовувати у системному аналізі інших вимог процесуального закону щодо можливості визначення підсудності справ за заявами про видачу судового наказу.

Суд першої інстанції безпідставно не застосував у даній справі ч. 1 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З правового аналізу вищезазначених норм права вбачається, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів може подаватися до суду першої інстанції як за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування боржника, так і за зареєстрованим місцем проживання чи перебування заявника.

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що фактичним місцем проживання/перебування заявника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 (а.с. 8). Фактичне місце проживання/перебування заявника є правовою підставою для звернення ОСОБА_1 з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини до Київського районного суду м. Харкова. Зважаючи на що, суд першої інстанції не був позбавлений можливості розглянути заяву та вирішити питання щодо видачі судового наказу на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Звертаючись з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів до Київського районного суду м. Харкова, заявник ОСОБА_1 скористалась наданим їй ч. 1 ст. 28 ЦПК України правом подання заяви за зареєстрованим місцем перебування заявника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим, на підставі п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції і направляє справу для продовження розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2019 року- скасувати.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини направити для вирішення питання про видачу судового наказу до Київського районного суду м. Харкова.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:О.В. Маміна І.О. Бровченко І.В. Бурлака