КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Крижанівська Г.В., Немировська О.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 99 000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 58 100 грн. 79 коп., збитки від інфляції у розмірі 8 712 грн. 00 коп., 3 % річних у розмірі 5 061 грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 1 711 грн. 74 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 232 грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено (т. 2, а.с. 65-75).

Постановою Київського апеляційного суду від 23.09.2020 року апеляційну скаргу ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" про відшкодування матеріальної шкоди, пені та інфляційних втрат. В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2020 року залишено без розгляду (т. 2, а.с. 157-166).

29.09.2020 року відповідач звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання щодо стягнення з позивача на користь ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з подачею апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2020 року (т. 2, а.с. 169, 170).

У судовому засіданні представником позивача заявлено відвід складу суддів з підстав наявності у нього сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду. Так, на думку представника позивача, колегією суддів під час апеляційного перегляду рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2020 року не було з'ясовано всіх обставин справи, не досліджено всіх доказів, наявних в матеріалах справи, а також безпідставно не вирішено питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений його представником відвід колегії суддів.

Так, у відповідності до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також, слід зазначити, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43).

При цьому, у контексті об`єктивного критерію при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись та проаналізувавши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість, оскільки жодна з підстав відводу, на які позивач посилається у своїй заяві не передбачена чинним законодавством.

Натомість, всі доводи представника позивача, зазначені ним в якості підстав для відводу суддів, є суб`єктивною думкою заявника, яка не підтверджена жодними належними доказами, та зводяться виключно до незгоди з процесуальними діями та рішеннями суддів, що в свою чергу в силу положень ч.4 ст.36 ЦПК України, не є підставою для відводу останніх.

Разом з тим, у відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід колегії суддів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді О.В. Немировська

Г.В. Крижанівська