Номер провадження: 22-ц/813/3548/20
Номер справи місцевого суду: 522/3742/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року у складі судді Бойчука А.Ю.

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Уніка», про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 85 208,00 грн, а також 30 000,00 грн моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.07.2016, приблизно о 09 годині 30 хвилин в м. Одесі на вул. Польській, в районі будинку №5, водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Хюндай-сантафе», р/н НОМЕР_1 , рухаючись у світлий час доби в умовах необмеженої видимості, не забезпечила безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Понтіак -вібе», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась попереду, в прямому, попутному напрямку. Від удару автомобілем «Хюндай-сантафе» «Понтіак-вібе» був відкинутий вперед на автомобіль «Фольксваген-туарег», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду на цій же смузі, у попутному напрямку.Дана дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок грубого порушення ОСОБА_2 п.п.12.1, 13.1, 12.3 «Правил дорожнього руху», про що було складено адміністративний протокол № 2/24148 від 24.11.2016, який був направлений в Приморський районний суд міста Одеси для прийняття рішення. Постановою Приморського районного суду міста Одеси по справі №522/23739/16 ОСОБА_2 була визнана винною у здійснені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасною втратою працездатності у вигляді: забою шийного відділу хребта, хлистообразної травми шиї з вираженим мишечно-тонічним больовим і вестибулярним синдромом. Відразу ж після даної дорожньо-транспортної пригоди, постраждала, позивач ОСОБА_1 , була доставлена до лікувального закладу «Інто-сана», де їй було надано медичну допомогу. Послуги медичного закладу «Інто-сана»: лікування та обстеження, перебування в медичному закладі, згідно з чеком №50410, становили - 13 491,00 грн. Після виписки зі стаціонару лікарні «Інто-сана», позивач була направлена на амбулаторне лікування по місцю проживання, однак, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я після отримання «хлистової» травми шиї при ДТП, була направлена на проведення стаціонарного лікування в неврологічне відділення МКБ №10 і знаходилась на стаціонарному лікуванні у вказаному відділенні з 04.08.2016 до 15.08.2016. У період амбулаторного і стаціонарного лікування ОСОБА_1 вимушена була купувати ліки і медичні прилади для підтримки шийних хребців, на що було витрачено, згідно з чеками, 3116,92 грн. Крім того, за призначенням лікаря постраждалій необхідно було пройти кілька курсів масажу шийно-комірцевої зони, на що було затрачено 3000,00 грн. Під час знаходження на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні МКБ №10, за 11 днів перебування в лікарні було заплачено 2200,00 грн. Також, під час знаходження на амбулаторному лікуванні в поліклініці №20 і МКБ №10 постраждала ОСОБА_1 мала безліч додаткових витрат, які повністю неможливо довести документально: послуги медичного персоналу і консультації лікарів, витрати на пересування, послуги машин «таксі», так як автомобіль постраждалої був пошкоджений при ДТП і тривалий час не міг бути відновлений із-за відсутності необхідних запчастин, які позивач оцінює в - 5000,00 грн. Внаслідок ДТП отримав механічні ушкодження автомобіль «Понтіак - вібе», р/н НОМЕР_2 , який належить постраждалій ОСОБА_1 , і до ДТП був технічно-справний. Згідно з актом виконаних робіт №АЗ -0006560 від 24.11.2016 із автосервісу, товарних чеків від 26.07.2016 та 01.11.2016, деталі для ремонту автомобіля «Понтіак- вібе» і ремонтні роботи по відновленню вказаного автомобіля становили 58 401,00 грн. Окрім того, внаслідок зазначених обставин позивач вважає, що їй була спричинена моральна шкода.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року позов задоволено частково; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 85 208,00 грн.; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,в якій просить його скасувати і ухвалити нове про відмову у позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом було відмовлено у задоволенні клопотань про призначення судово-медичної, психологічної та автотоварознавчої експертиз. Оригіналів документів надано не було, питання про можливість використання копій чеків в якості письмових доказів не обговорювалось. Суд погодився з доводами позивача щодо того, що послуги медичного персоналу і консультації лікарів, витрати на пересування, послуги машин «таксі», так як автомобіль постраждалої був пошкоджений при ДТП і тривалий час не міг бути відновлений із-за відсутності необхідних запчастин, оцінюються в 5000,00 грн., хоча вони не підтверджені жодними доказами. З витратами на відновлення автомобілю позивача у сумі 58401,00 грн апелянт також не може погодитися, оскільки автотоварознавча експертиза не проводилась, а позивач згідно з наданими документами замінив лобове скло, хоча контактування автомобілів за твердженням позивача відбулось задньою частиною автомобіля позивача. Автомобіль «Понтіак - вібе», р/н НОМЕР_2 ,має двох власників. Судом неправильно застосовано ст. 1194 ЦК України щодо покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018.

03.07.2019 позивач надав суду заперечення на скаргу, в якому вказав, що вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

У судове засідання 18.02.2020 представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи.

У судовому засіданні 18.02.2020 представник позивача просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з постанови Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016, 22.07.2016, приблизно о 09 годині 30 хвилин, в м. Одесі по вул. Польській спуск, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хюндай», р/н НОМЕР_1 , не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Понтіак», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Після даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була доставлена до лікувального закладу «Інто-сана», де їй було надано медичну допомогу. Послуги медичного закладу «Інто-сана», згідно чеку № НОМЕР_4 , становили 13 491,00 грн.

З 04.08.2016 до 15.08.2016 позивач, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я після отримання «хлистової» травми шиї при ДТП, була направлена на проведення стаціонарного лікування в неврологічне відділення МКЛ №10, де знаходилась на стаціонарному лікуванні.

Як зазначає позивач у позові у період амбулаторного і стаціонарного лікування вона вимушена була купувати ліки і медичні прилади для підтримки шийних хребців, на що було витрачено 3116,92 грн. Крім того, за призначенням лікаря, постраждалій необхідно було пройти кілька курсів масажу шийно-комірцевої зони, на що було затрачено 3 000,00 грн. Під час знаходження на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні МКЛ №10 за 11 днів перебування в лікарні було витрачено 2200,00 грн. Також, під час знаходження на амбулаторному лікуванні в поліклініці №20 і МКЛ №10 постраждала ОСОБА_1 мала безліч додаткових витрат, які повністю неможливо довести документально - послуги медичного персоналу і консультації лікарів, витрати на пересування, послуги машин «таксі», так як автомобіль постраждалої був пошкоджений при ДТП і тривалий час не міг бути відновлений із-за відсутності необхідних запчастин, які позивач оцінює в 5 000,00 грн.

Внаслідок ДТП отримав механічні ушкодження автомобіль «Понтіак - вібе», р/н НОМЕР_2 , який належить постраждалій ОСОБА_1 і до ДТП був технічно-справний.

Згідно копій акту виконаних робіт №АЗ-0006560 від 24.11.2016 на суму 34868,00 грн, акту виконаних робіт від 26.07.2016 на суму 500,00 грн, товарного чеку від 01.11.2016 на суму 23033,00 грн, деталі для ремонту автомобіля і ремонтні роботи по відновленню вказаного автомобіля становили 58 401,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8639826 від 05.11.2015, забезпечений транспортний засіб - «Хюндай Санта Фе», н/з НОМЕР_1 , строк його дії - до 04.11.2016 та ліміт відповідальності за шкоду: заподіяну життю і здоров`ю - 100000,00 грн, заподіяну майну 50000,00 грн.

Враховуючи, що ДТП сталося 22.07.2016, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8639826 від 05.11.2015 був діючим.

Як вбачається з правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до страховика відповідача та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, а відразу пред`явив вимогу до відповідача.

Відтак, позов може бути задоволений лише в частині різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи, що позивач просив суд стягнути в якості відшкодування матеріальної шкоди 85208,00 грн, вартість деталей для ремонту автомобіля і ремонтних робіт по його відновленню у розмірі 58 401,00 грн., відшкодування шкоди на відновлення здоров`я складає 26807,00 грн.

Оскільки відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8639826 від 05.11.2015, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 100000,00 грн, позивач не звертався до страховика відповідача і не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 26807,00 грн необхідно відмовити.

Також, враховуючи, що позивач просив суд стягнути в якості відшкодування матеріальної шкоди вартість деталей для ремонту автомобіля і ремонтних робіт по його відновленню у розмірі 58 401,00 грн, а відповідно до полісу №АІ/8639826 від 05.11.2015 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 50000,00 грн та позивач не звертався до страховика відповідача і не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 58 401,00 грн підлягає частковому задоволенню у сумі 8401,00 грн, як різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (58401,00-50000,00).

При цьому, апеляційний суд не може взяти до уваги посилання апелянта на те, що не підтверджено витрати на відновлення автомобілю позивача у сумі 58401,00 грн, оскільки автотоварознавча експертиза не проводилась, так як вважає належними і допустимими доказами копії акту виконаних робіт №АЗ-0006560 від 24.11.2016 на суму 34868,00 грн, акту виконаних робіт від 26.07.2016 на суму 500,00 грн та товарного чеку від 01.11.2016 на суму 23033,00 грн, а разом на суму 58 401,00 грн.

Твердження, що відповідно до вказаних документів позивач замінив лобове скло, хоча контактування автомобілів за його поясненнями відбулось задньою частиною автомобіля позивача, також не заслуговує на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що автомобіль «Понтіак-вібе» внаслідок зіткнення відкинуло вперед і він скоїв наїзд на автомобіль «Фольксваген Туарег», д/н НОМЕР_3 .

Більш того, згідно з копіями актів виконаних робіт та товарного чеку, було здійснено й заміну інших деталей і проведено відповідні роботи.

Отже, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню у сумі 8401,00 грн.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково; оскаржене рішення скасувати в частині задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди; позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 8401,00 грн.; у задоволенні решти вимог про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року скасувати в частині задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 8401,00 грн.

У задоволенні решти вимог про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 03.03.2020.

Головуючий:

Судді: