Справа №198/311/16-ц
Провадження №2-п/0198/2/20
21.02.2020
У Х В А Л А

іменем України

21 лютого 2020 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Маренич С.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2016 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2016 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до якої також додала заяву і про поновлення строку для перегляду вищевказаного заочного рішення суду (ас.77-85,92-93).

Ухвалою суду від 10.01.2020 року заява про перегляд заочного рішення була залишена без руху, в тому числі з підстав несплати ОСОБА_1 судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення (ас.94-95).

На виконання вимог ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху ОСОБА_1 до суду надіслано заяву, в якій остання, в тому числі, просить звільнити її від сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на похилий вік та отримання пенсії в розмірі 1 639, 03 грв. (ас.106-108).

Згідно з ч.1 ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України « Про судовий збір», суд , враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний час, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченом у законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Вказані заявником обставини, а зокрема і отримання останньою пенсії за віком в розмірі по 1 639,03 грв. щомісячно, свідчать про те, що сплата судового збору може поставити таку в скрутне матеріальне становище.

Разом з тим, ураховуючи положення пункту 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням майнового стану заявника ОСОБА_1 та особи заявника, те, що остання отримує пенсію за віком в розмірі 1 639, 03 грв., про що свідчить виписка з розпорядження про призначення пенсії (ас.108), вважаю за необхідне звільнити останню від сплати судового збору за подання нею заяви про перегляд заочного рішення.

В обгрунтування заяви про поновлення строку для перегляду заочного рішення заявник ОСОБА_1 зазначила, що 19.07.2016 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 13.04.2009 року, що утворилася станом на 31.03.2016 року, в розмірі 27 244, 39 грв.

Про наявність вказаного рішення заявниця дізналася в лютому 2018 року, звернувшись до суду з відповідною заявою про надання їй копії останнього.

Вважає, що її відсутність 19.07.2016 року при розгляді вказаної справи мала місце з поважних причин, при цьому зауважує, що з урахуванням віку та стану здоров`я не могла прочитати та зрозуміти суть рішення, оскільки є юридично необізнаною, а відтак пропустила строки для подання заяви про перегляд заочного рішення, в зв`язку з чим просила поновити такі та, в свою чергу, переглянути рішення суду з огляду на те, що була позбавлена можливості надати відзив на позовну заяву та відповідні докази, отримати ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позову з додатками до нього.

Окрім того, вивчивши зміст заочного рішення, вважає, що останнє підлягає скасуванню, оскільки винесено без урахування вимог закону та доказів, які б могли бути надані нею , а також за її відсутності без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Ознайомившись з заявою про перегляд заочного рішення та про поновлення строків для подання вказаної заяви приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2016 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, при цьому вирішено позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 244, 39 грв.

Оскільки місце реєстрації проживання або перебування відповідачки ОСОБА_1 з наданої до суду інформації встановити було неможливо (ас.56,59), виклик такої в судове засідання було здійснено шляхом опублікування відповідного оголошення в засобах масової інформації про виклик до суду (ас.53).

З матеріалів справи також вбачається, що вищевказане заочне рішення було отримане відповідачкою ОСОБА_1 21.02.2018 року відповідно до поданої останньою заяви про надання копії рішення (ас.76).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається зі змісту заочного рішення, отриманого ОСОБА_1 21.02.2018 року, в резолютивній частині останнього чітко описано порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача, відповідно до вимог ЦПК України в редакції від 2004 року.

На час отримання заочного рішення ОСОБА_1 діяв ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, в якому порядок перегляду заочного рішення регулювався вищенаведеною ст. 284 ЦПК України.

Разом з тим, отримавши рішення суду 21.02.2018 року, заяву про перегляд такого заявниця ОСОБА_1 направила до суду лише 28.12.2019 року, яка в свою чергу надійшла до суду 09.01.2020 року (ас.77,90), тобто майже через один рік і десять місяців.

Між тим, отримавши рішення 21.02.2018 року відповідачка мала право подати заяву про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення їй повного заочного рішення суду.

Доводи заявниці про пропуск нею строку для подання заяви про перегляд заочного рішення з підстав її юридичної необізнаності не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи значне порушення двадцятиденного терміну, протягом якого остання мала право на поновлення пропущеного строку. Неможливість звернення ОСОБА_1 до фахівців з надання правової допомоги, в тому числі безоплатної, в разі її юридичної необізнаності, останньою в заяві про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення нічим не доведена та об`єктивно нічим не підтверджується.

Доводи останньої про те, що вона до теперішнього часу не ознайомлена з матеріалами справи не є поважною причиною для пропуску строків для звернення до суду з відповідною заявою, оскільки дане право відповідачка мала реалізувати самостійно та з боку суду буд-яких перешкод в ознайомленні з матеріалами справи останній не чинилося.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, поважних причин пропуску строку звернення, які б слугували підставою для поновлення такого, не зазначила. Відсутні будь-які незалежні від сторони відповідача обставини, що позбавляли останню можливості звернутися до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд заочного рішення в межах процесуального строку, визначеного законом.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 3 - 8 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

За викладених вище обставин знаходжу можливим відмовити заявниці у поновленні процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, а заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 126, 127, 284, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити заявника ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2016 року відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2016 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала складена та підписана суддею 21 лютого 2020 року.

Суддя С. О. Маренич