Справа № 191/2812/20
Провадження № 2/191/938/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора про зняття заборони відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, зазначаючи про те, що він є власником Ѕ частини жилого будинку з відповідно частиною господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування частини жилого будинку, посвідченого 29 листопада 2002 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С. та зареєстрованого в реєстрі за №1064. Дана частина будинку була відчужена дарувальником ОСОБА_2 . Інша Ѕ частина вказаного жилого будинку, належала ОСОБА_3 , але із аварійним станом, демонтована у 1987 році. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №220 від 16.08.2000 року «Про згасіння правовстановлюючих документів», Ѕ частка жилого будинку, що належала ОСОБА_3 , згашена. Право власності закрито. У зв`язку із цим, 20.08.2020 року КП «Синельниківське МБТІ» був виготовлений новий технічний паспорт на будинок. Після чого ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора для отримання нових правовстановлюючих документів на будинок та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але з`ясувалося, що на вказаний будинок існує заборона в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка була зареєстрована 17.01.2007 року за №4361957 Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №2 від 11.05.1965 року заводу ім. Комінтерна стосовно власника будинку ОСОБА_4 (архівний запис №65526-86 від 25.10.2000 року). Але, про існування такого власника будинку нікому не відомо та станом на час укладення договору дарування частини будинку, а саме 29.11.2002 року, будинок під забороною чи арештом не перебував. Власнику іншої Ѕ частини будинку ОСОБА_3 вона належала на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.1987 року, укладеного між ним та ОСОБА_5 . Відомості щодо заборон та позик стосовно вказаної частки будинку також були відсутні. З даних домової книги для прописки громадян, які проживають в буд. АДРЕСА_1 вбачається, що громадянин ОСОБА_4 у вказаному будинку ніколи не проживав та не був зареєстрований. В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд зняти заборону відчуження належного йому житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану 17.01.2007 року за №4361957 Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №2 від 11.05.1965 року Заводу ім. Комінтерна стосовно власника ОСОБА_4 (архівний запис №65526-86 від 25.10.2000 року), та вилучити відповідний запис про заборону з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Ковтун А.О. до початку проведення судового засідання надала суду заяву про прийняття рішення відповідно до чинного законодавства та розгляд справи без її участі.

Третя особа у судове засідання не з`явилась.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступне.

На житловий будинок, належний власнику ОСОБА_4 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладено заборону відчуження, яку зареєстровано 17.01.2007 року за №4361957 реєстратором Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №2 Заводу ім. Комінтерна, 1 від 11.05.1965 року (а.с.17).

Відповідно до наданої суду копії будинкової книги для реєстрації громадян, проживаючих у буд. АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , за вказаною адресою зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться (а.с.18-25).

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», а також копії договору дарування, посвідченого 29.11.2002 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, Ѕ частка житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності з 02.09.2004 року ОСОБА_1 на підставі договору дарування, укладеного 29 листопада 2002 року на його користь дарувальником ОСОБА_2 (а.с.15, 16).

Інша Ѕ частка будинку отримана у власність ОСОБА_3 , укладеним між ним та ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 грудня 1987 року державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори (а.с.10-11).

Згідно довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року, встановлено, що Ѕ частка нерухомого майна, яка належала ОСОБА_3 , у зв`язку з аварійним станом демонтована у 1987 році та на підставі рішення №220 від 16.08.2000 року виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області «Про згасіння правовстановлюючих документів», згашена і право власності закрито (а.с.7-8).

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 підтверджено належними доказами набуття 02 вересня 2004 року у власність Ѕ частки житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, згідно договору дарування від 29.11.2002 року, інша Ѕ частка власника ОСОБА_3 у 2000 році була згашеною, однак на вказаний будинок в цілому 17.01.2007 року, тобто після набуття у власність позивачем частини будинку, накладено заборону відчуження відносно власника ОСОБА_4 , відомості про якого, як власника у КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» та у будинковій книзі для реєстрації громадян за вказаною адресою, відсутні, тому суд вважає наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , з метою усунення обставин, які перешкоджають йому в реалізації належних прав власника, отриманих на відповідній правовій підставі.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, ст. ст.16,317,319,321 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,81,263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зняти заборону відчуження житлового будинку, належного на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану 17.01.2007 року за №4361957 Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №2 від 11.05.1965 року Заводу ім. Комінтерна стосовно власника ОСОБА_4 (архівний запис №65526-86 від 25.10.2000 року), та вилучити відповідний запис про заборону відчуження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: А. В. Твердохліб