Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3938/19
Провадження №: 2/332/222/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запорожжя у складі:
головуючого судді Сінєльнік Р.В.
при секретаріВасильченко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ТОВ «АГРО БАЗИС» в особі директора Кайди Федора Івановича до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором, втрат від інфляції та 3% річних,
ТОВ «АГРО БАЗИС» в особі директора Кайди Федора Івановича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором, втрат від інфляції та 3% річних, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 серпня 2012 року між ТОВ «АГРО БАЗИС» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір на оплату навчання працівника,
Згідно п.1 Договору предметом договору є врегулювання цивільно-правових відносин між Роботодавцем та Працівником відносно порядку та умов оплати Роботодавцем послуг третіх осіб щодо навчання Працівника.
Відповідно до п.2.2. Договору для реалізації мети щодо навчання Працівника Роботодавець за цим Договором бере на себе зобов`язання організувати, забезпечити та оплатити навчання працівника шляхом укладання відповідних договорів з третіми особами, діяльність яких передбачає надання послуг з навчання Працівника за напрямком його подальшої професійної діяльності у Роботодавця.
Відповідно до п.2.3. Договору умови та вартість навчання, зазначені у Договорі про навчання від 14.08.2012 року, укладеному Роботодавцем з Дніпропетровським державним аграрним університетом.
Відповідно до п.2.6. Договору укладаючи цей Договір щодо порядку та умов оплати Роботодавцем навчання Працівника, Сторони виходять з того, що Працівник має намір перебувати у трудових відносинах з Роботодавцем не менше 3 (трьох) років з моменту завершення навчання, передбаченого цим Договором: п.2.6.1. у випадку розірвання Працівником з власної ініціативи трудових відносин з Роботодавцем до закінчення навчання, Працівник зобов`язується відшкодувати Роботодавцю повний розмір здійснених роботодавцем витрат на навчання.
Згідно Договору на підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації фахівця або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському - державному аграрному університеті від 14.08.2012 року, укладеному між Дніпропетровським державним аграрним університетом, ТОВ «АГРО БАЗИС» вартість навчання складає 17 500 грн.
Згідно Додатку № 1 від 12.01.2017 року до Договору від 15.08.2012 року про оплату навчання працівника, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виявив бажання звільнитись та відповідно до п.2.6. Договору сторони погоджують наступний порядок відшкодування вартості навчання:
Загальна сума сплачених коштів в рахунок оплати вартості навчання ОСОБА_1 за період:
2012 - 2016рр. (кваліфікаційний рівень - бакалавр) становить 14 000 грн.
2016-2017рр. (кваліфікаційний рівень - магістр) становить 2 750 грн.
Загальна сума - 16 750 грн.
Відповідно до п.2 Додатку до Договору від 12.01.2017 року, строк, протягом якого ОСОБА_1 зобов`язується повернути кошти за навчання - до 31.12.2017 року.
ОСОБА_1 працював в ТОВ «АГРО БАЗИС» на посаді начальника юридичного відділу з 03 січня 2012 року по 12 січня 2017 року. За цей час відповідачем кошти не повернуто.
Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася , надала суду заяву , в якій просить справу розглядати за її відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримала .
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим , що знаходиться за межами країни .
Суд вважає неможливим подальше відкладення розгляду справи , оскільки відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом , який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення .
Згідно ч.1 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі .
Наразі справа перебуває в суді більше шести місяців , судовий розгляд не проведено через чисельні неявки відповідача. Тому подальше відкладення розгляду справи суд не вбачає за можливе.Тим більше , що відповідач не надав доказів неможливості прийняття участі у розгляді справи особисто або через представника.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 серпня 2012 року між ТОВ «АГРО БАЗИС» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір на оплату навчання працівника.(а.с.9)
Згідно п.1 Договору предметом договору є врегулювання цивільно-правових відносин між Роботодавцем та Працівником відносно порядку та умов оплати Роботодавцем послуг третіх осіб щодо навчання Працівника.
Відповідно до п.2.2. Договору для реалізації мети щодо навчання Працівника Роботодавець за цим Договором бере на себе зобов`язання організувати, забезпечити та оплатити навчання працівника шляхом укладання відповідних договорів з третіми особами, діяльність яких передбачає надання послуг з навчання Працівника за напрямком його подальшої професійної діяльності у Роботодавця.
Відповідно до п.2.3. Договору умови та вартість навчання, зазначені у Договорі про навчання від 14.08.2012 року, укладеному Роботодавцем з Дніпропетровським державним аграрним університетом.
Відповідно до п.2.6. Договору укладаючи цей Договір щодо порядку та умов оплати Роботодавцем навчання Працівника, Сторони виходять з того, що Працівник має намір перебувати у трудових відносинах з Роботодавцем не менше 3 (трьох) років з моменту завершення навчання, передбаченого цим Договором: п.2.6.1. у випадку розірвання Працівником з власної ініціативи трудових відносин з Роботодавцем до закінчення навчання, Працівник зобов`язується відшкодувати Роботодавцю повний розмір здійснених роботодавцем витрат на навчання.
Згідно Договору на підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації фахівця або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському - державному аграрному університеті від 14.08.2012 року, укладеному між Дніпропетровським державним аграрним університетом, ТОВ «АГРО БАЗИС» вартість навчання складає 17 500 грн.(а.с.11)
Згідно Додатку № 1 від 12.01.2017 року до Договору від 15.08.2012 року про оплату навчання працівника, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виявив бажання звільнитись та відповідно до п.2.6. Договору сторони погоджують наступний порядок відшкодування вартості навчання:
Загальна сума сплачених коштів в рахунок оплати вартості навчання ОСОБА_1 за період:
2012 - 2016рр. (кваліфікаційний рівень - бакалавр) становить 14 000 грн.
2016-2017рр. (кваліфікаційний рівень - магістр) становить 2 750 грн.
Загальна сума - 16 750 грн.
Відповідно до п.2 Додатку до Договору від 12.01.2017 року, строк, протягом якого ОСОБА_1 зобов`язується повернути кошти за навчання - до 31.12.2017 року.(а.с.10)
ОСОБА_1 працював в ТОВ «АГРО БАЗИС» на посаді начальника юридичного відділу з 03 січня 2012 року по 12 січня 2017 року. За цей час відповідачем кошти не повернуто.
Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом положень ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином Відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно статей 638, 639 Цивільного кодексу У країни, договір е укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних за весь період прострочення.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12 та постанова Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).
Проценти, передбачені ст. 625 ЦК, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК).
Згідно зі статтями 251, 253 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Статтею 530 ЦК визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час.
Розрахунок 3% з суми боргу : сума боргу *3% /(кількість днів у році) * кількість днів прострочення Загальна сума днів прострочки - 540 днів - 16 750 х 3 %/365 х 540 = 743,4 грн.
Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ТОВ «АГРО БАЗИС» в особі директора Кайди Федора Івановича - задовольнити .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Р.В.Сінєльнік