ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 лютого 2020 року

м. Харків

Справа № 640/7978/17

Провадження № 22-ц/818/193/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О. ,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року, ухвалене суддею Ніколаєнко І.В., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поділ спільного з ОСОБА_2 майна подружжя

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі, зареєстрованому 01.02.1986 року Виконкомом Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області. Дітей від шлюбу не мають. 23.03.2017 року рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між ними був розірваний. Зазначила, що під час шлюбних відносин з відповідачем було нажито спільне майно, а саме:

- квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м.;

- квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 54, 8 кв.м., житловою площею 25, 8 кв.м.;

- домоволодіння житловою площею 18,0 кв.м.; літ. И-2 (ш/бл, цегла) загальною площею 180, 5 кв.м., житловою площею 103, 6 кв.м.; прибудова «а», ганок «а1», тамбур «и», сараї «Б», «Е», льохи «Г», «Н», вбиральні «Д», «Ж», душ «З», баня «К», прибудови «к», «м», навіси «Р», «Л», «П», літня кухня «М», сходи м1, альтанка «О», огорожі № 3,6,9,13,14 , хвіртка № 4, ворота № 5,10, зливні ями № 7,11, тр. колодязь № 8, сходи № 12, вимощення 11, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

- земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :13:021:0127, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 ;

- автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- автомобіль марки ГАЗ 31029, 1995 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- причіп НОМЕР_3 , 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

- грошові кошти в сумі 30000 доларів США, розміщені на депозитних рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк».

Пояснила, що у добровільному порядку відповідач відмовляється провести розподіл сумісно нажитого майна .

У зв`язку з чим, з урахуванням уточненого позову просила поділити майно подружжя, а саме визнати за нею право власності на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м.;

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 54, 8 кв.м., житловою площею 25, 8 кв.м.;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Виділити ОСОБА_2 :

- домоволодіння загальною площею: літ.А-1(дерево) загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м.; літ. И-2 (ш/бл, цегла) загальною площею 180, 5 кв.м., житловою площею 103, 6 кв.м.; прибудова «а», ганок «а1», тамбур «и», сараї «Б», «Е», льохи «Г», «Н», вбиральні «Д», «Ж», душ «З», баня «К», прибудови «к», «м», навіси «Р», «Л», «П», літня кухня «М», сходи м1, альтанка «О», огорожі № 3,6,9,13,14 , хвіртка № 4, ворота № 5,10, зливні ями № 7,11, тр. колодязь № 8, сходи № 12, вимощення 11, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :13:021:0127, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 ;

- автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- автомобіль марки ГАЗ 31029, 1995 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- причіп НОМЕР_3 , 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

- грошові кошти в сумі 30000 доларів США, розміщені на депозитних рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк».

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею: літ.А-1(дерево) загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м.; літ. И-2 (ш/бл, цегла) загальною площею 180, 5 кв.м., житловою площею 103, 6 кв.м.; прибудова «а», ганок «а1», тамбур «и», сараї «Б», «Е», льохи «Г», «Н», вбиральні «Д», «Ж», душ «З», баня «К», прибудови «к», «м», навіси «Р», «Л», «П», літня кухня «М», сходи м1, альтанка «О», огорожі № 3,6,9,13,14 , хвіртка № 4, ворота № 5,10, зливні ями № 7,11, тр. колодязь № 8, сходи № 12, вимощення 11, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., розташованої за адресою : АДРЕСА_5 .

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею: літ.А-1(дерево) загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м.; літ. И-2 (ш/бл, цегла) загальною площею 180, 5 кв.м., житловою площею 103, 6 кв.м.; прибудова «а», ганок «а1», тамбур «и», сараї «Б», «Е», льохи «Г», «Н», вбиральні «Д», «Ж», душ «З», баня «К», прибудови «к», «м», навіси «Р», «Л», «П», літня кухня «М», сходи м1, альтанка «О», огорожі № 3,6,9,13,14 , хвіртка № 4, ворота № 5,10, зливні ями № 7,11, тр. колодязь № 8, сходи № 12, вимощення 11, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., розташованої за адресою : АДРЕСА_5 .

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності причіп НОМЕР_3 , 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Виділено в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 30000 доларів США, розміщені на депозитних рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк».

Квартиру загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_6 залишено в спільній частковій власності.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та визнати за ОСОБА_1 право власності на всю квартиру АДРЕСА_1 , у порядку поділу майна подружжя, в іншій частині позовних вимог про визнання за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 54, 8 кв.м., житловою площею 25, 8 кв.м. та нежитлові приміщення 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 відмовити. ОСОБА_2 виділити в порядку поділу майна подружжя в цілому житловий будинок загальною площею: літ.А-1(дерево) загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м.; автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 в цілому та причіп ПП, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 . Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції фактично не вирішив питання про розподіл майна подружжя, не взяв до уваги бажання та вимоги сторін у справі. Суд першої інстанції невіро визначив дату припинення сімейних відносин, взявши до уваги тільки дату ухвалення рішення суду про розірвання шлюб. В той час як визначення часу припинення сімейних стосунків є важливим для визначення обсягу спільного майна подружжя. Посилається на те, що спільне проживання сторони у справі припинили ще в 2011 році, та остаточно з 2014 року не проживають в одному приміщенні. Вказує, що суд першої інстанції помилково включив до переліку спільного майна квартиру по АДРЕСА_4 , яка не є спільним майном подружжя, оскільки була переобладнана з нежилих приміщень за особисті кошти відповідача та його нової дружини та кошти, які знаходяться на депозитному рахунку, відкритого на ім`я відповідач в 2016 році, коли сторони вже припинили шлюбні стосунки та відповідача вже мав іншу родину. Також вказує, що нежитлові приміщення, які позивач просить визнати спільним майном подружжя, ніколи не належали сторонам у справі та були придбані для потреб фірми ТОВ «Агровад-Вад» у кредит, який погашався за кошти фірми. Вказує, що не заперечує проти визнання за колишньої дружиною права власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції самостійно вийшов за межі позовних вимог та порушив принцип рівності часток кожного із подружжя, виділивши відповідачу більше об`єктів майна. Вказує, що загальна вартість спільного майна складає 5260632 грн. Судом першої інстанції було грубо порушено принцип презумпції права спільної сумісної власності майна подружжя. Питання про розподіл земельної ділянки, яка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки не приватизована відповідачем, в резолютивній частині рішення не було вирішено.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.02.1986 року Виконкомом Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області розірвано(т.1 а.с.18).

З договору купівлі-продажу № Н6-18 від 12.02.1997 року вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 придбали квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м. (т.1 а.с. 19).

З договору купівлі продажу № 4-7524 від 31.05 1994 року вбачається, що ОСОБА_2 придбав домоволодіння з надвірними будівлями, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ( т.1 а.с. 110-111).

Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про надання дозволу на збереження об`єктів самочинного будівництва та на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для експлуатації, обслуговування об`єктів» № 1468/14 від 26.02.2014 року дозволено ОСОБА_2 збереження самочинно побудованих: будинку літ. «И-2», сараю літ. «Е», тамбуру літ. «и», бані літ. «К», прибудов літ. «а», літ. «к», літ. «м», літньої кухні літ. «М», льоху літ. «Н» по АДРЕСА_3 . Надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею орієнтовно 0,2375 га, яка належить територіальній громаді, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 113).

Рішенням 39 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів самочинного будівництва» № 851/15 від 25.02.2015 року надано ОСОБА_2 земельні ділянки із земель територіальної громади м. Харкова за рахунок земель житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_3 : у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_6 (кадастровий номер :13:021:0127) площею 0,1000 га; в оренду земельну ділянку № НОМЕР_7 (кадастровий номер :13:021:0128) площею 0,1407 га до 01.03.2020 року (т.1 а.с.117).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 35805857 від 02.04.2015 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка 0,1 га по АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 114).

Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що у період з 21.08.2012 року по 05.05.2016 року на ім`я ОСОБА_2 відкривались депозити ( т.1 а.с. 184).

Згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1903 від 11.07.2007 року ОСОБА_2 придбав нежитлові приміщення 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ( т.2 а.с. 76).

Відповідно до витягу № 15237774 від 16.07.2007 року власником нежитлових приміщень 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1903 від 11.07.2007 року є ОСОБА_2 (т.2 а.с.79).

В договорі іпотеки № 010-2/07/1-727/1-07 від 16.07.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 зазначений предмет іпотеки, а саме нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с. 98-102).

В декларації про початок виконання будівельних робіт № ХК 75 від 12.12.2016 р. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зазначено про реконструкцію нежитлових приміщень 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 під житлову квартиру(т.2 а.с. 87-90).

В декларації № ХК 01 від11.01.2017 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до 1-111 категорії складності, а саме, нежитлових приміщень 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , зазначено місцезнаходження об`єкта: АДРЕСА_7 , дата початку будівництва - 13.12.2016 року, дата закінчення будівництва 23.12.2016 року (т.2 а.с. 91-96).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень: об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 54, 8 кв.м., житловою площею 25, 8 кв.м., підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу № 1903 від 11.07.2007 року, форма власності приватна.

В довідці № 31/20-4346 від 08.10.2018 року Регіонального сервісного центру в Харківській області зазначено, що ОСОБА_2 має в користуванні автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_3 , 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , автомобіль марки ГАЗ 31029, 1995 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до заяви ОСОБА_2 № 211600338 від 05.10.2018 року начальнику ТСЦ 6341 автомобіль марки ГАЗ 31029, 1995 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 знято з обліку у зв`язку з вибраковкою.

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцевих положень» Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України), норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

З огляду на вищевказані правові норми порядок набуття спільного майна та його правовий режим у цій справі повинен визначатися КпШС України, який був чинним на час набуття спірного нерухомого майна, а поділ майна подружжя має здійснюватися за правилами, передбаченими СК України.

Відповідно до статті 22 КпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить стаття 60 СК України).

Згідно зі статтею 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Відповідно до статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним з подружжям під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Згідно з частиною першою статті 29 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Аналогічні положення закріплені в статтях 60, 70 СК України, статті 368 ЦК України.

Згідно зі статтею 60 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частиною четвертою статті 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно з частинами першою, другою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно пунктом 3 частиною першою статті 57 СК України, - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення

Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України).

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Відповідач наполягає на тому, що сімейні відносини з позивачкою були припинені в 2011 році. Однак такі доводи спростовуються змістом рішення рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2017 року, яким з пояснень ОСОБА_2 прямо встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства та не проживають однією сім`єю з червня 2016 року.

Отже, в період шлюбу подружжям придбано наступне майно:

- квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м.;

- домоволодіння житловою площею 18,0 кв.м.; літ. И-2 (ш/бл, цегла) загальною площею 180, 5 кв.м., житловою площею 103, 6 кв.м.; прибудова «а», ганок «а1», тамбур «и», сараї «Б», «Е», льохи «Г», «Н», вбиральні «Д», «Ж», душ «З», баня «К», прибудови «к», «м», навіси «Р», «Л», «П», літня кухня «М», сходи м1, альтанка «О», огорожі № 3,6,9,13,14 , хвіртка № 4, ворота № 5,10, зливні ями № 7,11, тр. колодязь № 8, сходи № 12, вимощення 11, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

- земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :13:021:0127, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 ;

- автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- автомобіль марки ГАЗ 31029, 1995 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- причіп НОМЕР_3 , 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

Щодо поділу майна в частині житлового будинку загальною площею: літ.А-1(дерево) загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :13:021:0127 судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка 0,1 га по АДРЕСА_3 .

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Отже враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про те, що житлові будинки, надвірні будівлі та земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :13:021:0127 підлягають поділу із визнанням права власності за кожним із подружжя по 1/2 частині.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду за результатами розгляду справи № 686/9580/16-ц

Судова колегія вважає, що квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м. не підлягає поділу, оскільки із змісту договору купівлі-продажу № Н6-18 від 12.02.1997 року було встановлено, що сторони набули на неї право власності в рівних долях, отже цей об`єкт і залишається спільною частковою власністю сторін.

З приводу поділу майна подружжя в частині квартири АДРЕСА_8 та нежитлових приміщень 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_9 колегія суддів зазначає наступне.

Доводи ОСОБА_1 про те, що нежитлові приміщення 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , які переобладнані в житлову квартиру були власністю юридичної особи, учасником якої він був не підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме: договором купівлі-продажу нежитлових приміщень № 1903 від 11.07.2007 року, витягом № 15237774 від 16.07.2007 року, договором іпотеки № 010-2/07/1-727/1-07 від 16.07.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , я яких прямо встановлено, що приміщення придбані не юридичною особою ТОВ «Агровад-Вад», а ОСОБА_2 .

Між тим вбачається, що вже після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 здійснив реконструкцію цього нерухомого майна із зміною його статусу на житлове.

Отже квартира АДРЕСА_8 та нежитлові приміщення 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_9 - це один і той самий об`єкт нерухомого майна.

Із звіту про оцінку нежитлових приміщень 1-го поверху № ХУ1-ХХ1 в літ. "А-9», загальною площею 51,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , виконаного ТОВ «Бюро Полекс» у 2018 року вбачається, що вартість вказаних приміщень визначена 540 360 грн.

Із звіту про оцінку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 54, 8 кв.м., житловою площею 25, 8 кв.,виконаного ТОВ «Бюро Полекс» 22 серпня 2018 року вбачається, що вартість вказаних квартири визначена 531 175 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 фактично проживає у вказаній квартирі з новою родиною, а ОСОБА_1 ніколи не використовувала вказане приміщення, тому колегія суддів вважає, що в порядку поділу цього об`єкту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню компенсація у розмірі 270 180 грн. з урахуванням вартості будівлі, як нежитлової, оскільки реконструкція цієї будівлі та зміна статусу відбулися після припинення шлюбних відносин.

Право власності на квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 54, 8 кв.м., житловою площею 25, 8 кв.,слід визнати за ОСОБА_2 .

Щодо поділу автомобіля марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 колегія суддів зазначає наступне.

Сторони не заперечують, що автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску фактично використовує ОСОБА_2 .

Стосовно вартості цього майна сторони надали суперечливі докази.

Так, із звіту про оцінку автомобіля марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 виконаного ТОВ «Бюро Полекс» 27 грудня 2018 року вбачається, що вартість вказаного автомобіля визначена 414 150 грн. (а.с 147, том. 2)

Із звіту про оцінку автомобіля марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 19/09/10-18 виконаного Торгівельною фірмою «Автолюбитель» 09 жовтня 2018 року вбачається, що вартість вказаного автомобіля визначена 40 000 грн. (а.с 67, том. 3)

З пояснень ОСОБА_2 встановлено, що вказаний автомобіль був пошкоджений у ДТП, яке сталося 06 вересня 2017 року , тобто більше ніж через рік після припинення подружніх стосунків з ОСОБА_1 .

Доказів того, що ДТП сталося не з вини ОСОБА_2 сторонами не надано.

У зв`язку із чим колегія суддів надає перевагу звіту про оцінку від 27 грудня 2018 року, яким ринкова вартість автомобіля визначена 414 150 грн. та вважає за необхідне виділити цей автомобіль у власність ОСОБА_2 , а на користь ОСОБА_1 , стягнути компенсацію у розмірі 207 075 грн.

Також, судова колегія вважає, що підлягає поділу і причіп ПП, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 6908 грн.

Оскільки вказане майне зареєстровано за ОСОБА_2 та знаходиться у його користуванні, судова колегія вважає за можливе це майно в порядку поділу майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2 та фактично стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп ПП, 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 у розмірі 210 529 грн.

Щодо поділу майна подружжя а саме: автомобіля марки ГАЗ 31029, 1995 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 № 211600338 від 05.10.2018 року начальнику ТСЦ 6341 автомобіль марки ГАЗ 31029, 1995 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 знято з обліку у зв`язку з вибраковкою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вказане майно не підлягає поділу.

Позивач вважає, що поділу підлягає остаточна вартість вказаного автомобіля.

Між тим, доказів щодо визначення такої вартості суду не надано.

Як встановлено судом та вбачається з довідки ПАТ КБ «Приватбанк» у період з 21.08.2012 року по 05.05.2016 року на ім`я ОСОБА_2 відкривались депозити ( т.1 а.с. 184).

З копій банківських документів та виписок з рахунків, вбачається, що в період шлюбу протягом часу коли сторони вели спільне господарство на депозитних рахунках, відкритих на імя ОСОБА_2 зберігалися грошові кошти, які згодом були ним зняті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно банківських виписок 29.02.2016 року відповідачем на рахунок вкладено - 20000 доларів США в придбання та розміщення ощадного сертифіката ( т.1 а.с. 119, а.с.119 оборот).

За договором від 29.02.2016 року також були вкладені гроші в сумі 1075 доларів США.

За договором про розміщення та погашення ощадного сертифіката від 29.02.2016 року строк обігу сертифікату до 31.08.2016 року, строк повернення вкладу - 01.09.2016 року.

З договору Вклад «депозит Плюс» на 1 місяць» від 01.03.2016 року № SAMDNWFD 700 ОСОБА_2 вклав грошові кошти у сумі 12 242,25 доларів США.

Станом на 06.06.2016 року, тобто на період коли сторони вже припинили шлюбні відносини залишок грошових коштів за цим депозитом складав - 11865.77 доларів США.

Також, з вказаних виписок вбачається, що вони сформовані станом на час припинення шлюбних відносин між сторонами.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами 3, 4 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» визначено відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або підприємством, суб`єктом підприємницької діяльності, самозайнятою особою, що провадять діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства.

Згідно п.п. 57,59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75, інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: 1) особові рахунки та виписки з них; 2) аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; 3) книги реєстрації відкритих рахунків; 4) оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість.

Крім того, приписи вищенаведеного Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 не містять вимоги про наявність в реквізитах регістрів аналітичного обліку особистого підпису клієнта.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що виписка з особового рахунку є регістром аналітичного обліку, тобто внутрішнім первинним документом банку, а отже є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом по справі. У вказаній виписці зазначені всі операції із зняття грошових коштів та погашення заборгованості, а також розмір нарахованих відсотків та штрафних санкцій за порушення зобов`язання.

Отже судовою колегією встановлено, що станом на час припинення стосунків на депозитних рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 загалом перебувало грошових коштів у розмірі 32 940,77 доларів США, які були зняті відповідачем вже після припинення шлюбних відносин.

Відповідач не надав доказів того, що після зняття готівки з цих рахунків витратив їх в інтересах його з позивачкою сім`ї, того, що позивачка отримувала половину вказаних коштів, або того, що ці кошти є його особистою власністю.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить поділити депозитні кошти в розмірі 30 000 долларів США, тому в межах позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1/2 частина зазначених грошових коштів, що за курсом НБУ станом на час ухвалення рішення становить 366 600 грн.

ОСОБА_1 вважає, що предметом поділу має бути ощадний (депозитний) сертифікат на придбання 30 000 доларів США. Однак такі доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказаний сертифікат був придбаний ОСОБА_2 вже після припинення шлюбних відносин із позивачкою.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним, що в порядку поділу майна подружжя підлягає визнанню за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частині домоволодіння загальною площею: літ.А-1(дерево) загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м.; літ. И-2 (ш/бл, цегла) загальною площею 180, 5 кв.м., житловою площею 103, 6 кв.м.; прибудова «а», ганок «а1», тамбур «и», сараї «Б», «Е», льохи «Г», «Н», вбиральні «Д», «Ж», душ «З», баня «К», прибудови «к», «м», навіси «Р», «Л», «П», літня кухня «М», сходи м1, альтанка «О», огорожі № 3,6,9,13,14 , хвіртка № 4, ворота № 5,10, зливні ями № 7,11, тр. колодязь № 8, сходи № 12, вимощення 11, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; в порядку поділу майна подружжя підлягає визнанню за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :13:021:0127, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 ; в порядку поділу майна подружжя підлягає визнанню за ОСОБА_2 право власності на: автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіп НОМЕР_3 , 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ; квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 54, 8 кв.м., житловою площею 25, 8 кв.м. Стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає компенсація в порядку поділу майна подружжя у розмірі 677 631 грн. (270180,50 + 207075 + 3454 + 366600) 50 коп.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції відповідній зміні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року в частині порядку поділу майна подружжя змінити.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частині домоволодіння загальною площею: літ.А-1(дерево) загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м.; літ. И-2 (ш/бл, цегла) загальною площею 180, 5 кв.м., житловою площею 103, 6 кв.м.; прибудова «а», ганок «а1», тамбур «и», сараї «Б», «Е», льохи «Г», «Н», вбиральні «Д», «Ж», душ «З», баня «К», прибудови «к», «м», навіси «Р», «Л», «П», літня кухня «М», сходи м1, альтанка «О», огорожі № 3,6,9,13,14 , хвіртка № 4, ворота № 5,10, зливні ями № 7,11, тр. колодязь № 8, сходи № 12, вимощення 11, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :13:021:0127, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

-автомобіль марки «NISSAN PATROL», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-причіп НОМЕР_3 , 1992 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

-квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 54, 8 кв.м., житловою площею 25, 8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в порядку поділу майна подружжя у розмірі 677 631 грн. (шістсот сімдесят сім тисяч шістсот тридцять одна) 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна