Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2020 Справа №607/18332/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калинюк Богдан Михайлович, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калинюк Б.М., звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи - ОСОБА_2 , яким слід заборонити останньому перебувати за місцем спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 протягом шести календарних місяців, наближатись на відстань менше ніж 300 метрів до місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 , заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців . В обґрунтування цієї заяви вказує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином заявника та проживає разом із нею, ніде не працює. Вона потерпає від насильства зі сторони заінтересованої особи впродовж тривалого часу. Поведінка сина негативно впливає на її здоров`я та моральний стан. Після щоденних скандалів, сварок, образ, погроз та тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_2 заявник не може відчувати себе у безпеці, оскільки син не контролює свої вчинки (дії). Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте це не дало жодного результату. ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки ,а це свідчить про систематичність насильства в сім`ї. 19 серпня 2020 року ОСОБА_2 наніс заявниці легкі тілесні ушкодження, за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0000207 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Ці обставини, на думку ОСОБА_1 та її представника , підтверджуються копіями її звернень до органів поліції, відомостями у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000207 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. З метою унеможливлення таких вчинків у майбутньому заявник і просить винести по відношенню до ОСОБА_2 обмежувальний припис.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та її адвокат Калинюк Богдан Михайлович не з`явилися, будучи належно повідомленими. Кожен, окремо, подали до суду заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності.Вказали, що заяву про видачу обмежувального припису підтримують з мотивів, викладених у ній, та просив заявлені вимоги задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання, будучи належно сповіщеним, не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 350-5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Суд, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що у задоволенні заяви слід відмовити з огляду на таке.

07 грудня 2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII), котрий визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до частини 2 та 3 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з частиною 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України. (частина 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII)

Відповідно до статті 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Таким чином Законом № 2229-VIII, а також ЦПК України чітко визначено коло суб`єктів, за ініціативою яких можливе застосування механізму обмежувального припису.

Кожен із них безпосередньо постраждав від домашнього насильства, чи насильства за ознакою статі, або ж має право захищати інтереси таких осіб.

Така обставина є очевидною, адже як уже частково зазначено вище, інститут обмежувального припису існує для того аби запобігти та протидіяти домашньому насильству або насильству за ознакою статі.

Ось чому у такій категорії справ основним питанням є визначити чи мало місце домашнє насильство або насильство за ознакою статі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. Закону № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 1 ст. 13, а також частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається із Довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 04 січня 2019 року Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації за № 87/28-03- ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Заявником не надано жодного доказу, який би підтверджував сам факт домашнього насильства над ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 .

Так, із відповіді від 03 вересня 2020 року за № В-98 начальника Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області вбачається, що ОСОБА_1 впродовж 2019 року тричі зверталась до органів поліції із заявами, та у 2020 році - 9 разів. Дані звернення зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційнй системі «Інформаційний портал Національної поліції України « Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області . За матеріалами ЄО №29714 від 19 серпня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 19.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Лише інформація про наявність кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000207 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України стосовно ОСОБА_2 , за відсутності будь-яких інших даних щодо його конкретних обставин , також не може слугувати належним доказом у справі .

Таким чином ОСОБА_1 порушено вказані вище вимоги частини 1 ст. 13 та частини 1 ст. 81 ЦПК України і зазначені обставини суд до уваги брати не може у зв`язку з їх недоведеністю.

Так само подані ОСОБА_1 заяви до правоохоронних органів від 15 вересня 2020 року про те, що син вчиняє скандал та пиячить, зловживає алкоголем; від 10 вересня 2020 року про те , що син постійно вживає горілку; від 01 жовтня 2020 року про те, що розпивають спиртні напої по вул. Старий Ринок; від 10 вересня 2020 року про те, що син постійно вживає горілку та лишає бутилку ; від 05 жовтня 2020 року про те , що по місцю спільного проживання її син ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями , неналежно виконує батьківські обов`язки у вихованні сина ОСОБА_3 ; від 02 вересня 2020 року по те, що на протязі декількох днів у нічний період часу в двері її квартири стукає невідома особа , на які вона посилається як підставу заявлених вимог та вказує на ОСОБА_2 як на кривдника, самі по собі не доводять того, що останній таким являється.

Жодного процесуального рішення по суті розгляду таких заяв до суду не надано.

На їх підтвердження заявником не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, а тому у їх відповідності реальним обставинам справи виникають об`єктивні сумніви.

Керуючись статями 350-2 , 350-5, 350-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Калинюк Богдан Михайлович, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частини 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2020 року.

Реквізити сторін:

Заявник ОСОБА_1 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Заінтересована особа ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка