Справа № 307/4694/14-ц
Провадження № 6/307/8/20
УХВАЛА

27 лютого 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд із вищевказаною заявою.

Посилається на те, що 16.02.2015 р. Тячівським районним судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 836674.49 грв. та судові витрати у розмірі 1820 грв.

Рішення суду набрало законної сили 10.03.2015 р.

22.04.2015 р. Тячівським районним судом видано виконавчі листи відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 17.09.2015 р. пред`явлено на виконання до Тячівського районного відділу ДВС.

29.05. та 29.09.2019 р. Тячівським РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області у відповідь на звернення стягувача щодо результатів примусового виконання повідомлено, що виконавчі провадження з примусового виконання зазначених вище виконавчих документів відкриті 23.09.2015 р. В подальшому виконавчі провадження були завершені 25.12.2015 р., а виконавчі листи відповідно було втрачено при пересилці.

Просить поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів виданих 22.04.2015 р. та видати дублікати цих виконавчих листів.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву банку суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 16.02.2015 р. Тячівським районним судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості кредитним договором у розмірі 836674.49 грв. та судові витрати у розмірі 1820 грв.

Вищевказане рішення набрало законної сили 10.03.2015 р.

22.04.2015 р. Тячівським районним судом видано виконавчі листи відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 17.09.2015 р. пред`явлено на виконання до Тячівського районного відділу ДВС.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 15 та ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 частини 1-4 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ч.ч. 1, 2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 42 ч. 1 п. 2 цього ж Кодексу визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

З приписів ст. 76, ст. 77 ч.ч. 1, 2, ст. 78, 79, 80 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 95 ч. 1 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 433 ч. 2 ЦПК України визначено, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд може видати дублікат виконавчого документа лише у тому разі якщо стягувач або держаний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Рішення Тячівського районного суду набуло законної сили 11.03.2015 р., а виконавчий лист пред`явлений до виконання 29.05.2015 р.

Із листів начальника відділу Тячівського районного відділу ДВС № 14.9-42/2106 від 29.05.2019 р. та № 14.9-42/2107 від 29.09.2019 р. вбачається, що 23.05.2015 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_1 , а 23.09.2015 р. відносно ОСОБА_2 25.12.2015 р. державним виконавцем винесена постанова про завершення виконавчого провадження з надсиланням копії постанови та оригіналу виконавчого документа на адресу стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Також у листах було зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю виконавчі листи не отримувало, а отже, вони були втрачені при пересилці.

З заявою про видачу дубліката виконавчого листа банк звернувся до суду 24.10.2019 року, тобто більше ніж через чотири роки з моменту винесення постанов державним виконавцем про повернення їх стягувачу - ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Отже на протязі такого тривалого часу заявник не цікавився ні ходом виконання судового рішення ні місцем знаходження виконавчих листів.

Будь-яких поважних причин цього ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суду не повідомив.

За таких обставин підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання відсутні.

Тому, керуючись ст. 433 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий В.І. Гримут