Номер провадження 2/754/5274/20
Справа №754/6848/20
09 листопада 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про стягнення простроченої заборгованості та збитків за Договором фінансового лізингу,-
Позивач ТОВ «Авентус Лізинг» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення простроченої заборгованості та збитків за Договором фінансового лізингу. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 05.07.2019 між ТОВ «Авентус Лізинг» та ОСОБА_1 , був укладений договір фінансового лізингу № КВ-050719/186. За умовами Договору лізингодавець на підставі договору купівлі - продажу зобов`язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно бувше у використанні, а саме автомобіль AUDI A4 Avant 1, 8 TFSI, 2009 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 8044 від 05.07.2019 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 та передав його у користування відповідачу на підставі Акту приймання - передачі від 05.07.2019 року, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Свої зобов`язання позивач виконав своєчасно придбавши предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Відповідач в свою чергу оплатив авансовий платіж та в повному обсязі здійснював оплату щомісячних лізингових платежів, але згодом 07.02.2020 року відповідач надав Заяву, якою ініціював дострокове розірвання Договору фінансового лізингу № КВ-050719/186 від 05.07.2019 та повернення Предмета лізингу, що підтверджується Актом повернення майна з фінансового лізингу у зв`язку з відмовою від Договору за ініціативою Лізингоодержувача від 07.02.2020. При цьому, відповідно до пунктів 8.8.та 8.9. Загальних умов договору вилучення (повернення) Предмета лізингу, припинення (відмова від Договору) не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно з Договором. Отже, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо виконання умов договору, що призвело до утворення простроченої заборгованості та збитків, які станом на 03.06.2020 становить 82 381, 01 грн.
Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 04.08.2020 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд судом даного провадження належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду за закінченням встановленого терміну зберігання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 05 липня 2019 року між ТОВ «Авентус Лізинг» та ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу № КВ-050719/186.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно п.1.1. Загальних умов Договору Лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов`язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно бувше у використанні, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Спеціфікації (Додаток №2 до Договору), а Лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.
Свої зобов`язання позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль AUDI A4 Avant 1,8 TFSI, 2009 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 8044 від 05.07.2019 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 та передав його у користування відповідачу на підставі Акту приймання - передачі від 05.07.2019 року.
Відповідно до п. 3.3. Загальних умов Договору, з моменту підписання сторонами Акта прийому - передачі Предмет лізингу вважається таким, що був прийнятим Лізингоодержувачем в належному технічному стані та у відповідності до вимог останнього, до Лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням Предметом лізингу (в тому числі, але не обмежуючись, відповідальність за збереження, ризик випадкового знищення, втрати, загибелі або випадкового пошкодження Предмета лізингу.
Згідно з п. 8.9. Загальних умов Договору, Лізингоодержувач має право достроково в односторонньому порядку розірвати Договір (відмовитися від Договору) та повернути Предмет лізингу з власної ініціативи, письмово повідомивши про це Лізингодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо таке право встановлено договором або законом, договір є розірваним. У відповідності до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняються. Наслідком відмови від договору є одночасно відмова як від прав за цим правочином так і від зобов`язань, у зв`язку із чим Лізингодавець втрачає право на отримання лізингових платежів в частині вартості предмета лізингу, а також в нього відсутній обов`язок передання предмета лізингу у власність Відповідача.
При цьому, відповідно до п. 8.8. та 8.9. Загальних умов договору вилучення (повернення) Предмета лізингу, припинення (відмова від Договору) не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно з Договором.
Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Лізингодавцю усі платежі за Договором, належні до сплати згідно з Графіком платежів та несплачені; витрати, понесені Лізингодавцем у зв`язку з виконанням Договору (у тому числі у зв`язку з вилученням/поверненням Предмета лізингу, транспортуванням тощо); передбачені Договором або чинним законодавством України штрафні санкції, а також штраф, передбачений п. 6.2.5 Загальних умов, та повернути Предмет лізингу Лізингодавцю в місці та час, вказані Лізингодавцем, на підставі Акта повернення майна з фінансового лізингу.
Також, відповідно до п. 8.5. Загальних умов договору Лізингоодержувач зобов`язаний повернути Предмет лізингу у справному стані з усіма його складовими частинами, обладнанням та документами, у тому числі отриманим згідно з Актом прийому-передачі. Стан, в якому Предмет лізингу повертається (вилучається), фіксується в Акті повернення (вилучення) Предмета лізингу, враховуючи умови нормального зносу. У будь-якому випадку Лізингоодержувач за власний кошт відновлює Предмет лізингу до стану, в якому він був отриманий від Лізингодавця в лізинг з урахуванням нормального зносу, або відшкодовує такі збитки (витрати), які не понесені Лізингодавцем, проте мають бути здійснені останнім для відновлення технічного стану Предмета лізингу.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно ст. 10 ЗУ «Про фінансовий лізинг» Лізингодавець має право стягувати з Лізингоодержувача прострочену заборгованість та вимагати відшкодування збитків відповідно до законодавства України та договору.
Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо виконання умов договору, що призвело до утворення простроченої заборгованості та збитків, які станом на 03.06.2020 року становлять 82 381, 01 грн., що складаються з наступного: прострочена заборгованість за Договором фінансового лізингу № КВ-050719/186 від 05.07.2019 у загальному розмірі 3 331, 64 грн.; нарахована пеня на загальну суму - 207, 35 грн.; 32, 00 -3 % річних; 43 315, 00 грн. - компенсація збитків за ушкоджений предмет лізингу; 35 495, 02 - штраф за дострокове припинення договору.
Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідачем, в свою чергу, жодних доказів відповідно до положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог не надано.
Перевіривши зроблені позивачем розрахунки заборгованості, суд встановив їх правильність та вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Правильність розрахунку пені, річних та штрафу відповідачем не оспорені.
Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 2 102, 00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 207, 525-527, 625, 626, 627, 629, 638, 640, 651, 806 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 274-279, 280-289 ЦПК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про стягнення простроченої заборгованості та збитків за Договором фінансового лізингу- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: