Номер провадження 22-ц/804/3360/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Новікової Г.В, Халаджи О.В.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 16 вересня 2020 року у справі № 234/11087/20 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панової Г.В. (суддя в першій інстанції Переверзева Л.І., ухвала постановлена в приміщенні суду в м. Краматорськ Донецької області), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області зі скаргою в порядку статті 447 ЦПК України на бездіяльність державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панової Г.В.

Скарга обґрунтована тим, що 19.06.2020 року представником стягувача ОСОБА_2 було направлено до Дружківського міського відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) заяву, щодо примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 2/234/567/20 виданим 25.03.2020 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 суми неповернутої позики в розмірі 6 000 ( шість тисяч) доларів США, а також суму трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 179,01 доларів США, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 534,25 гривень. Вказана заява та оригінал виконавчого листа отримані Дружківським міським відділом державної виконавчої служби східного міжрегіонального Міністерства Юстиції ( м. Харків) 23.06.2020 року. 24.06.2020 року вих. № 43946 державним виконавцем Пановою Г.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутня дата народження боржника. Вказане повідомлення отримано представником стягувача 17.07.2020 року. Вказані дії державного виконавця вважала неправомірними та просила суд скасувати повідомлення державного виконавця Панової Г.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа Краматорського міського суду Донецької області від 25.03.2020 року у справі № 234/17827/19 та зобов`язати державного виконавця Панову Г.В. відкрити виконавче провадження по вказаній справі.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 16 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задоволено. Визнано неправомірним та скасовано повідомлення державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панової Г.В. від 24.06.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа Краматорського міського суду Донецької області від 25.03.2020 року по справі № 234/17827/19 (провадження № 2/234/567/20) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму неповернутої позики в розмірі 6 000 доларів США, а також суму трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 179,01 доларів США, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 534,25 грн. Зобов`язано державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панову Г.В. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Краматорського міського суду Донецької області від 25.03.2020 року по справі № 234/17827/19 (провадження № 2/234/567/20) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму неповернутої позики в розмірі 6 000 доларів США, а також суму трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 179,01 доларів США, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 534,25 грн.

Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на вищевказану ухвалу подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приймаючи рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець діяв на підставі, у межах та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень та Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, які визначають «алгоритм дій» у відповідних ситуаціях.

Від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлює думку, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 362 ЦПК України, оскільки апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати. Також вказує на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими, та такими, що суперечать меті виконавчого провадження та чинного законодавства.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними про отримання Дружківськім міським відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повістки рекомендованим поштовим відправлення. Рекомендовані поштові відправлення з повістками для представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та для ОСОБА_3 повернуті у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаними адресами.

Ухвалю Донецького апеляційного суду від 01.12.2020 року в задоволенні клопотання Дружківського міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.11.2020 року про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у цій справі відмовлено у зв`язку з поданням такого клопотання з порушенням норм процесуального закону.

Згідно із частиною 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2020 року представником стягувача було направлено до Дружківського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) заяву про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом № 2/234/567/20 виданим 25.03.2020 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 суму неповернутої позики в розмірі 6 000 доларів США, а також суму трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 179,01 доларів США, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 534,25 гривень.

23.06.2020 року вказана заява та оригінал виконавчого документа були отримані державною виконавчою службою, однак 24.06.2020 року державним виконавцем Пановою Г.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що у виконавчому документі не зазначено дату народження боржника, що не відповідає вимогам, передбаченим ЗУ «Про виконавче провадження».

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, оскільки державний виконавець зобов`язаний зробити всі дії, які направлені на захист інтересів стягувача та має можливість отримати вказану інформацію самостійно, шляхом направлення безоплатних запитів на адреси державних органів для отримання зазначеної конфіденційної інформації.

Колегія суддів вважає, що зазначений висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а ухвала постановлена з дотриманням вимог права.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У пункті 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею,

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту З частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним». Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, , № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Таким чином, сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції в частині скасування повідомлення державного виконавця Панової Г.В. від 24.06.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є правильним.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Краматорського міського суду Донецької області від 25 березня 2020 року у справі № 234/17827/19.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 914/3587/14 (провадження № 12-34гс19).

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно того, що про призначення на 16 вересня 2020 року слухання у справі, Дружківський МВ ДВС не був належним чином повідомлений. Так, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (форма № 119), Дружківським міським відділом державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) отримано судову повістку 07 вересня 2020 року (а.с. 23).

В свою чергу, відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм матеріального і процесуального права.

Стосовно посилань ОСОБА_1 в відзиві на апеляційну скаргу на те, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панової Г.В.

Апеляційна скарга підписана ОСОБА_4 , тобто особою, дії якої як державного виконавця оскаржує ОСОБА_1 .

В свою чергу, за частиною 1 статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

З зазначеної норми випливає, що державний виконавець, на дії або бездіяльність якого подано скаргу, є безпосереднім учасником у справах, в яких розглядаються скарги, а тому такий державний виконавець наділений правом в тому числі подання апеляційних скарг. Отже, в даному випадку підстави для закриття апеляційного провадження відповідно до пункту 2 частини 1 статті 362 ЦПК України відсутні.

З огляду на зазначене та відповідно до статті 375 ЦПК України, апеляційну скаргу Дружківського міського відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишити без задоволення.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 16 вересня 2020 року залишити без змін.

Поновити дію ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 16 вересня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: Г.В. Новікова

О.В. Халаджи

Повний текст постанови складено 01 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач В.Б. Азевич