Справа № 643/8568/20
Провадження № 2-з/643/83/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року Судя Московського районного суду м. Харкова Букреєва І.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

05.06.2020 ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 . Заяву просить розглянути за відстуності позивача.

В обгрунтування заяви позивачем зазначається, що відповідач зобов`язань щодо виконання договорів позики не виконує. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності та свідоцтва про право на спадщину за законом відповідач має у власності зазначений вище будинок з надвірними будівлями. Зазначає, що забезпечення позову необхідне для подальшого виконання рішення суду.

На момент розгяду заяви про забезпечення позову, провадження за позовом ОСОБА_1 відкрито ухвалою суду від 01.06.2020 та призначено підготовче засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.152, ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно долучених до заяви фотокопій свідоцтв про право на спадщину за законом та фотокопій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідачу по справі ОСОБА_2 належить на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Однак, суду не надані докази на спрямовані дії відповідача щодо відчуження належного їй майна, що унеможливлює суд встановити існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши фактичні обставини по справі, характер спірних правовідносин, оцінивши надані докази, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

Таким чином, позивачем не доведено адекватності засобу забезпечення позову, оскільки з заявлених вимог щодо забезпечення позову та викладених в заяві обгрунтувань, суд не вбачає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст. 149-153, 353-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, може подати апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Московський районний суд м.Харкова.

Суддя І.А. Букреєва