Ухвала

12 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 759/18848/15-ц

провадження № 61-15644ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що в період з 1991 по 2013 роки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Апеляційного суду м. Києва

від 19 листопада 2015 року в порядку поділу майна подружжя визнано за ним право власності на 1/2 частину автомобіля «Kia Sportage», 1995 року випуску, вартістю 130 000 грн. Звернувшись до ОСОБА_1 з проханням надати в користування вказаний автомобіль, він дізнався, що автомобіль вже проданий. На його вимогу здійснити виплату 1/2 частини вартості автомобіля, ОСОБА_1 в добровільному порядку відмовилася, тому просив стягнути з неї половину вартості проданого автомобіля у розмірі

65 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада

2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості відчуженого на підставі довідки-рахунку від 04 грудня 2013 року транспортного засобу «Kia Sportage», 1995 року випуску, у розмірі 15 000 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено нове рішення. Стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості відчуженого на підставі довідки-рахунку від 04 грудня 2013 року транспортного засобу «Kia Sportage», 1995 року випуску, у розмірі 75 650 грн 50 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду

від 03 вересня 2020 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заявником подано клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, заявник посилається на те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції було отримано 23 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку. На підтвердження вказаного надає копію поштового повідомлення про вручення та копію розпорядження виконуючого обов`язки голови Святошинського районного суду м. Києва про встановлення карантинних обмежень щодо видачі копії судових рішень.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У вказаній справі ціна позову становить 75 650 грн 50 коп., яка станом

на 1 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказала, що справа має для неї виняткове значення.

Колегія суддів, враховуючи правовідносини, в яких виник спір між сторонами, встановлені судами фактичні обставини, а також повноваження суду касаційної інстанції, до яких не відноситься оцінка (переоцінка) доказів, дійшла висновку, що ця справа не може бути визнана такою, що містить ознаки винятковості для учасника справи. Доводи касаційної скарги свідчать про незгоду заявника з розрахунками суду апеляційної інстанції ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобіля на час розгляду справи згідно звіту про оцінку майна від 29 липня 2019 року у розмірі 151 301 грн.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду

від 03 вересня 2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович