Справа № 2-1396/10
Номер провадження 4-с/489/12/20
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Смєрдової К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_1 (далі-скаржник) на дії (бездіяльність) начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції (далі-Інгульський ВДВС) та скасування тимчасового обмеження боржника у виїзді за межі України

встановив

Скаржник звернулася до суду зі скаргою про визнання незаконною бездіяльності начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду їй за межі України. Скаржник пояснює, що до теперішнього часу борг не погасила, оскільки не має роботи. Скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України необхідне їй для працевлаштування за кордоном.

Інгульський ВДВС надав відзив, у якому зазначив, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки існують виконавчі провадження щодо скаржника, вона ухиляється від виконання рішень суду. У виконавця відсутні повноваження щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого судом.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Приписами ч. 3 ст. 441 ЦПК України встановлено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.08.2017 ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

Законом України "Про виконавче провадження" державному виконавцю або начальнику відділу державної виконавчої служби не надано повноважень щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду їй за межі України або ініціювання цього питання перед судом

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 5 ст. 441 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, відповідно до законодавства виключно боржник має право звернутись до суду, в порядку встановленому ст. 441 ЦПК України, з вмотивованою заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду їй за межі України.

Всупереч приписам ч. 5 ст. 441 ЦПК ОСОБА_1 оскаржувала відмову начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції в скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги на бездіяльність начальника Інгульського (Ленінського) відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції належить відмовити.

Скарга в частині вимог скаржника про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду їй за межі України підлягає залишенню без розгляду, оскільки скаржником не дотримано вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Тобто, ОСОБА_1 може звернутись до суду із вмотивованою заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, вказавши в заяві всіх учасників, в т. ч. усіх стягувачів, та додавши докази направлення заяви усім учасникам справи.

Керуючись ст. 450, 451, 441 ЦПК України

встановив

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (відмову) начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції.

Скаргу в частині вимог про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Кокорєв