ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11512/19

Провадження № 22-з/818/11/20

19 лютого 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

треті особи: Харківська міська рада,

Житловий кооператив «Ортікон»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву ОСОБА_3 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду по цивільній справі №643/11512/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Харківська міська рада, Житловий кооператив «Ортікон» про усунення перешкод в користуванні власністю, заборону вчиняти певні дії, знесення самовільних споруд, відновлення становище яке існувало до порушень,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Харківська міська рада, Житловий кооператив «Ортікон» про усунення перешкод в користуванні власністю, заборону вчиняти певні дії, знесення самовільних споруд, відновлення становища яке існувало до порушень.

В обґрунтування позову зазначають, що з початку травня 2019 року відповідачем у справі , інтенсивно здійснюється самочинна реконструкція приміщень та фасаду багатоповерхового будинку. Відповідач самочинно демонтував підвіконну частину зовнішньої стіни, влаштував на місці існуючого віконного прорізу окремий вхід з квартири безпосередньо на вулицю, зніс несучу стіну між приміщенням та балконом, демонтував конструкцію балкону, що розташований під кімнатою «2» належної їм квартири. Реконструкція та будівельні роботи здійснюються самовільно шляхом втручання в несучу конструкцію будинку, дозволу на таке він не отримував, що підтверджується відповіддю ХМР, Інспекцією ДАБК ДТК ХМР; щодо законності проведення будівельних робіт складено протокол про адміністративну відповідальність відповідача та надано приписи про усунення порушень та про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Вимоги щодо усунення вказаних порушень відповідачем не виконані.

У липні 2019 року подано заяву про забезпечення позову з посиланням на ці обставини та погіршення стану їх квартири (поява тріщін та інше).

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року заборонено ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення першого поверху 4-1 - 4-7 та облаштування окремого входу в ці приміщення зі сторони вулиці.

08 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що суд постановив заборонити йому проводити «будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення першого поверху 4-1 - 4-7 та облаштування окремого входу в ці приміщення зі сторони вулиці».

В той же час, в мотивувальній частині зазначено про заборону ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи стосовно несучої стіни житлового будинку та частині облаштування окремого входу в нежитлові приміщення 4-1 4-7 зі сторони АДРЕСА_2 .

Вважає, що є незрозумілим, чи поширюється дія постанови суду на будівельні роботи, визначені Постановою Кабінету Міністрів України №406 від 7 червня 2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Просить роз`яснити чи поширюється заборона, зазначена у постанові Харківського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року на будівельні роботи, які визначені в Постанові Кабінету Міністрів України №406 від 7 червня 2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю з експлуатацію»;

чи стосується заборона судом будівельних робіт тільки «стосовно несучої стіни житлового будинку та частині облаштування окремого входу в нежитлові приміщення 4-1 4-7 з: сторони вулиці», а чи і внутрішніх будівельних робіт у нежитлових приміщеннях;

Чи дозволено при зазначеній забороні суду здійснювати (або чи поширюється вона на):

?роботи з переобладнання та перепланування нежилого будинку, будівлі, споруди приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначним; наслідками (CCI);

?роботи із заміни покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами виконання яких не передбачає втручання в несучі конструкції;

?технічне переоснащення згідно з державними будівельними нормами внутрішніх систем опалення, вентиляції, водопостачання, водовідведення, газопостачання (включаючи спеціальне), силових та слабкострумових систем, які забезпечують функціонування будівель і споруд; обладнання (переобладнання) будівель і споруд приладами для ведення відокремленого обліку енергоносіїв, гарячої і холодної води;

?заміну існуючих заповнень віконних, балконних та дверних блоків;

?відновлення елементів благоустрою, визначених Законом України Про благоустрій населених пунктів;

?улаштування засобів безперешкодного доступу до об`єктів житлово-комунального та громадського призначення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Суд, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи заяви вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 питання про роз`яснення судового рішення розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи у липні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред`явлено позов до ОСОБА_3 , треті особи: Харківська міська рада, Житловий кооператив «Ортікон» про усунення перешкод в користуванні власністю, заборону вчиняти певні дії, знесення самовільних споруд, відновлення становища яке існувало до порушень.

У липні 2019 року позивачами подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам за дорученням ОСОБА_3 , в тому числі й тими, з якими у ОСОБА_3 наявні укладені правочини на проведення будівельних робіт, робіт з реконструкції або демонтажу та інше проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення першого поверху 4-1 4-7 та облаштування окремого входу в ці приміщення зі сторони вулиці.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року заборонено ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення першого поверху 4-1 - 4-7 та облаштування окремого входу в ці приміщення зі сторони АДРЕСА_2 .

Звертаючись з заявою про роз`яснення судового рішення ОСОБА_3 просить роз`яснити чи поширюється заборона, встановлена судовим рішенням, на будівельні роботи, які визначені в Постанові Кабінету Міністрів України №406 від 7 червня 2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю з експлуатацію» та чи стосується вона будівельних робіт тільки стосовно несучої стіни житлового будинку та частини облаштування окремого входу в нежитлові приміщення 4-1 4-7 з: сторони вулиці, а чи і внутрішніх будівельних робіт у нежитлових приміщеннях та які роботи не можна проводити.

З тексту судового рішення чітко вбачається, що судом вжито заходи забезпечення позову тільки в частині заборони ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи стосовно несучої стіни житлового будинку та облаштування окремого входу в нежитлові приміщення 4-1 4-7 зі сторони АДРЕСА_2 .

Отже, в постанові апеляційного суду всі обставини викладено зрозуміло.

Посилання представника третьої особи Кредитної спілки «Самопоміч» в суді апеляційної інстанції, що 16 січня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо посилення захисту осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення при здійсненні містобудівної діяльності», що набув чинності з 12 лютого 2020 року та яким передбачено можливість здійснення облаштування засобів безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до будинків без документів, що дають право на виконання будівельних робіт безпідставне, оскільки судове рішення про вжиття заходів забезпечення позову ухвалено 25 вересня 2019 року, а закон на який посилається представник КС "Самопоміч" прийнято 16 січня 2020 року.

Обставини, на які посилається заявник, стосуються незгоди відповідача з судовим рішенням та не є підставою для його роз`яснення, оскільки заявник по суті просить внести нові дані в постанову суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.271 ЦПК України, -.

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко