КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року місто Київ.

Справа 362/3985/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3298/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача Желепи О.В.,

суддів: Олійника В.І., Кулікової С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року (у складі судді Кравченко Л.М., інформація про дату складення повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Васильківтепломережа» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 19068,63 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач мешкає в квартирі АДРЕСА_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 . Квартира обладнана централізованою системою опалення та постачання гарячої води. Позивач надає відповідачу послуги з централізованого опалення.

Відповідач оплату за опалення не проводив, внаслідок чого станом на 01.07.2017 р. утворився борг, який становить 19068,63 грн.

05 квітня 2018 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути заборгованість в сумі 23 033 грн. 54 коп., яка рахується за відповідачем станом на 01 .01.2018 року.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року позов Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 23033 грн., а також судові витрати в розмірі 1600 грн., а всього стягнуто 24633,54 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права , а тому підлягає скасуванню.

Так, під час дослідження доказів по справі, судом встановлено відсутність підпису споживача (та або представника споживача) в актах зняття показників лічильників. А отже розрахунок заборгованості за централізоване опалення не відповідає вимогам Правил, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 року №630 та не підтверджується належним чином оформленими первинними обліковими документами, передбаченими п. 14 Правил та відповідними розрахунками.

Відповідно до п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (обєму) квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця (п.14 Правил).

Аналогічна правова позиція висловлена і ухвалі ВССУ 6-33915ск15 від 16.03.32016 року.

Крім того, не надано доказів, які б надали змогу провести належний розрахунок, а саме доказів пропорційності опалювальної площі квартири до загальної площі, технічної документації на будинок з відомостями щодо загальної опалювальної площі.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Васильківтепломережа» зазначило, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав встановленими такі обставини.

Як вбачається із п. 3.1 статуту КП «Васильківтепломережа», основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим (а.с. 6).

Судом встановлено, що відповідач до січня 2018 року була споживачем послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , які надає КП «Васильківтепломережа» в м. Василькові Київської області.

Так, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1774 від 20.02.2019 р., ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 25.11.2003 р. по 23.01.2018 р. (а.с.83).

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2017 р., ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 (а.с.42).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2017 р., з 22.12.2017 р. зазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_3 (а.с.43).

Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач споживала послуги, що надає позивач з 25.11.2003 р. по 22.12.2017 р.

Згідно ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.06.2005 р. «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», відповідач повинен сплачувати за отримані комунальні послуги в установленому законом порядку.

Разом з цим, за змістом ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якісні показники житлово-комунальних послуг мають відповідати вимогам законодавства.

Враховуючи, що судом встановлено факт підключення квартири АДРЕСА_1 до мережі централізованого опалення, суд встановив наявність підстав для виконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті послуг за централізоване опалення, оскільки фактично ці житлово-комунальні послуги надавались позивачем, а відповідач користувалась цими послугами.

Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано.

Факт та розмір заборгованості відповідача підтверджується розрахунком по особовому рахунку: 54940-8 за період з листопада 2011 р. по кінець грудня 2017 р. на загальну суму 23033,54 грн., актами - розрахунками, рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №187 від 30.07.2014 р. про застосування тарифів (а.с. 19-15, 39).

Дослідивши наявні в справі докази, апеляційний суд встановив, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам закону.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 33 Правил передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги.

Відповідно до ч.7 ст.26 вищевказаного Закону договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно ч.2 ст 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями ч.2 ст.642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Наявність відносин між сторонами, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

КП «Васильківтепломережа» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01 липня 2014 року.

Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирних будинках, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально-будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менше як двох мешканців будинку.

Згідно з п.14 Постанови показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.

Пунктом 20 Постанови встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання абз. 2 п. 21 з централізованого опалення з розрахунку за 1 кв.м опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Встановивши, що відповідач є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які надає КП «Васильківтепломережа»» та те, що ОСОБА_2 не проводилась повна оплата спожитих послуг (за централізоване опалення), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 23033 грн. 54 коп.

Доводи апеляційної скарги в частині недоведеності позивачем позовних вимог, з огляду на не підписання представником споживача актів зняття показників загально-будинкового лічильника, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_3 , які надає КП «Васильківтепломережа». За даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач була власником квартири та була зареєстрована у вказаній квартирі в період, за який виникла заборгованість (з листопада 2014 року по грудень 2017 року) (а.с. 42,43,83).

10.10.2014 року між сторонами було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (підігрів), копія якого додана до матеріалів справи (а.с. 7-8).

Відповідно до умов Договору, виконавець взяв на себе обов`язок надати споживачу послугу з централізованого опалення квартири споживача площею 70,2 кв.м. Свої обов`язки КП «Васильківтепломережа» виконало в повному обсязі. Жодного звернення споживача щодо ненадання чи надання неякісної послуги у період виникнення заборгованості до КП «Васильківтепломережа» не надходило. Доказів неналежного виконання підприємством обов`язку відповідач суду не надав.

Відповідно до умов розділу 5, 6 Договору, споживач зобов`язаний сплачувати за послуги в установлений договором строк. Відповідно до п. 3.2 Договору, «Розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюються згідно розрахункових щомісячних квитанцій. Сторони домовились, що у разі зміну тарифів оплата за послуги здійснюється за новими затвердженими тарифами з моменту їх введення без зміни умов договору.»

Щомісяця в період з 01.11.2014 року по 01.01.2018 року відповідач отримуючи розрахункові квитанції про сплату заборгованості не здійснювала їх оплату в повному обсязі. В зв`язку з чим 01.08.2017 року підприємство звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог становить 23 033,54 грн.

В матеріалах справи наявні перелік сум по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до якого, сума заборгованості в розмірі 23 033,54 грн. виникла в період з 01.11.2014 року по 22грудня 2017 року. Перелік сум містить суми нарахування помісячно за весь період.

Матеріали справи містять також копії рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради, якими встановлені тарифи, відповідно до яких проводилось нарахування за надані послуги(а.с. 56-57).

З жовтня 2015 року в будинку АДРЕСА_4 встановлено загально будинковий прилад обліку теплової енергії. До матеріалів справи додано копії Актів відповідно до яких здійснювався розрахунок тарифу на 1 кв.м. відповідно до показів лічильника. Додані до справи акти не є актами зняття показників лічильника, як зазначає відповідач. Дані Акти містять повне обґрунтування розрахунку тарифу на 1 кв.м. (розподіл спожитих будинком Гкал між споживачами) згідно якого проводилось нарахування споживачам будинку.

Для прикладу, відповідно до Акту за грудень 2017 року тариф на 1 кв.м. становив 27,199 грн. При площі квартири споживача 70,2 кв.м. нарахування за грудень становить 1909,39 грн., що і відображено у переліку сум по особовому рахунку.

Кожен Акт містить поточні (на розрахункову дату) та попередні показники приладу обліку, які використовуються при розрахунку. Узгодження із споживачем Акту розрахунку не передбачено жодним нормативним документом, а тому його невизнання споживачем не може бути підставою для необґрунтованості нарахування. Відповідач не надав жодного доказу, який би спростував його правильність, та не навів свого контр розрахунку.

Відповідач, заперечуючи нарахування, жодного разу не звернулась до позивача з відповідною заявою чи претензією, щодо роз`яснення порядку нарахування, та не довела, що здійснений позивачем розрахунок не відповідає діючим тарифам та зроблений без врахування опалювальної площі квартири та місць загального користування.

Не приєднання позивачем до позовної заяви актів знімання показників загально-будинкового лічильника не свідчить про недоведеність позовних вимог та відсутність у відповідача заборгованості.

Доводи щодо відсутності в матеріалах справи технічної документації на будинок спростовуються наступним. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: технічна документація на будинок знаходиться в управителя. Співвласник має право вільного доступу до технічної документації на багатоквартирний будинок.

Матеріали справи містять Акти розрахунки, в яких вказана загальна площа будинку, що використовується під час їх проведення. Відповідач не надала суду доказів, що спростовують вказану інформацію та правильність проведених нарахувань.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом встановлено, що районний суд розглянув справу з додержанням норм матеріального та процесуального права, рішення необхідно залишити без змін.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2020 року.

Суддя доповідач:

Судді: