Справа № 175/1469/19
Провадження № 2/175/397/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Лукієнко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева Тетяна Миколаївна про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати на ним право власності у порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м.

Адвокат позивачки за ордером про надання правової допомоги ОСОБА_3 надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі (а.с.139).

Представник відповідача Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду заяву про розгляд справи без участі представника міськради (а.с.46).

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева Т.М. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, та надала суду копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.58-121).

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , про що свідчить актовий запис №128 від 06 червня 2018 року в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 виданому Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.26). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Заповітів ОСОБА_2 не складала, інших спадкоємців не мала.

Спадкоємцем першої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 (позивач по справі). Позивач, як спадкоємець першої черги у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, відповідно до чинного законодавства звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва (а.с.59), внаслідок чого була відкрита спадкова справа №35/2018. Заяв до нотаріуса про вступ до спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто, окрім сина ОСОБА_1 не подавав. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадковий будинок, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 січня 2019 року (а.с.116).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області» №426 від 28 березня 2019 року встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 21 серпня 2007 року виданого Виконавчим комітетом Підгородненської міської Ради на підставі рішення №122 від 20 червня 2007 року та зареєстрованого в БТІ 21 серпня 2007 року за реєстровим номером №20003643, домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.29). Проте, при підготовці документів для оформлення спадщини ОСОБА_1 встановив, що Свідоцтво про право власності на будинок втрачено. Враховуючи той факт, що свідоцтво про право власності на спадковий будинок було втрачено, позивач не має можливості зареєструвати право власності на домоволодіння за померлою та отримати спадщину в спрощеному порядку.

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.

Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном і позивач є спадкоємцем за законом, право власності ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, відсутність оригінала Свідоцтва про право власності на житло на спадковий будинок позбавляє позивача як спадкоємця права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на спадкове домоволодіння позбавляє ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права на отримання спадщини та є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1217, 1218, 1222 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.