Справа № 761/1550/20
Провадження № 2-з/761/69/2020
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за попереднім договором.

В своїх вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь 11291,67 грн., сплачених в якості авансу за попереднім договором від 15.10.2019 року.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивачка просить накласти арешт на: Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; Ѕ частину земельної ділянки за адресою: по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:262:0032, які належать на праві власності ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що відсутність заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частину земельної ділянки та будинку - унеможливить виконання рішення суду, у разі задоволення даного позову, так як в даному випадку позивач заявляє вимоги щодо стягнення коштів за попереднім договором, за наслідками виконання якого позивачка мала укласти з відповідачем договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку та земельної ділянки. При цьому заявник вважає, що невиконання рішення вказаного рішення суду, у разі задоволення позову, в подальшому призведе до порушення права позивача на захист власних інтересів, а тому в даному випадку, заявник звернувся до суду із вказаною заявою про забезпечення позову.

Вивчивши матеріали заяви та позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом вжиття видів забезпечення, передбачених частиною 1 цієї статті. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Разом з тим, частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, враховуючи предмет та підстави позову, вбачається, що, в даному випадку, заявниця заявляє вимоги щодо стягнення коштів з відповідача на її користь, у зв`язку із невиконанням договірних відносин, передбачених попереднім договором, укладеного між заявницею та відповідачем.

Так, аналізуючи приписи ст. 150 ЦПК України, заявником, в даному випадку, заявлено вимоги, які не є співмірними із вимогами позовної заяви, адже останні не є пов`язаними між собою, оскільки предметом даного позову є невиконання умов договору, а не майно на частину якого, в даному випадку, заявниця просить накласти арешт, а тому в розумінні положень ст. 149 ЦПК України, суд не вбачає підстав вважати, що в даному випадку, існуватиме загроза невиконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення коштів за договором, так як за своїм змістом вимоги заяви про застосування заходів забезпечення, шляхом накладення арешту на нерухоме майно - не стосуються вимог позову.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, підстави та предмет позову, а також те, що заявником не доведено співмірність заявлених вимог щодо вжиття заходів забезпечення позову і позовних вимог та не надано відповідних належних та допустимих доказів в обґрунтування викладених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула