Дата документу 03.06.2020
Справа № 2-403/10
Провадження № 6/334/87/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича, боржник ОСОБА_1 , про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича, боржник ОСОБА_1 , про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавчий лист № 2-403/10 від 24.05.2018 року, виданий Ленінським районний суд міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 252621,43 грн.

18.03.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61591891 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

При перевірці майнового стану боржника встановлено наступне:

-згідно відповіді МВС за боржником не зареєстровані транспортні засоби;

-згідно відповіді ДФС боржник не має наявних рахунків та джерел отримання Доходів;

-згідно відповіді ПФУ боржник не отримує пенсію та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами.

24.03.2020 року виходом приватного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 боржник чи рухоме майно не виявлені, про що складено акт приватного виконавця.

Таким чином в боржника відсутні грошові кошти або будь-яке рухоме майно за рахунок якого можливо б було задовольнити вимоги стягувана за виконавчим документом.

Згідно витягу з державного реєстру іпотек та єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір р № 3413 від 30.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Задачиною Н.А., відповідно до яких об`єктом обтяження (предметом іпотеки) є квартира, що знаходяться квартира за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. 30.04.2008 року за р № 3409, згідно з яким ОСОБА_1 є покупцем квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 відсутні.

Виконавець просить вирішити питання та надати відповідний дозвіл щодо звернення стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та яка належить ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. 30.04.2008 року за р № 3409.

В судове засідання виконавець не з`явився.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження (ст. 48 ч. ч. 5, 6, ст. 52 ч. ч. 5, 6 Закону)

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону: звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У такому випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Керуючись ст.ст.1, 13, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 440 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича, боржник ОСОБА_1 , про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, задовольнити.

Звернути стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та яка належить ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. 30.04.2008 року за р № 3409, право власності, на яку не зареєстроване у встановленому законом порядку, з метою виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-403/2010 від 30.06.2010 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали.

Суддя О.М. Гнатюк