Справа № 562/402/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25.02.2020 року м. Здолбунів

Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі судді Чорного І.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Здолбунівської міської ради Рівненської області, Української сільської ради Острозького району Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема:

- не зазначено відомі номери засобів зв`язку позивача 1, офіційні електронні адреси відповідачів, чим порушено вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України,

- не подано всіх доказів, що підтверджують вказані обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України) не указано як порушені права позивачів як спадкоємців. У позовній заяві відсутня інформація про те, чи зверталися позивачі в нотаріальну контору для одержання свідоцтва про право на спадщину на зазначене у позові нерухоме майно, жодних доказів на підтвердження цього не надали. Подані позивачами до суду документи не містять мотивованої письмової постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження у справі за позовами про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, перевіривши наявність у її матеріалах обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, позивачами порушено вказаний порядок, оскільки останні звернулися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, однак не додали доказів того, що відсутні умови для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, не всі копії письмових доказів, що долучені до позовної заяви, зокрема копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про право власності на житло, копії технічних паспортів, копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія заповіту, копія довідки, належним чином позивачами не засвідчені.

З довідки Української сільської ради Острозького району Рівненської області №70 від 28.01.2020 року вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України являється місцем відкриття спадщини.

З позовної заяви вбачається, що до складу спадщини входять Ѕ частка квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість указаних об`єктів нерухомого спадкового майна померлої особи у позові не зазначено.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

Згідно п. 42, 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об`єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «суд» має завжди бути «встановленим законом». Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб.

Отже, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Тобто, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

З урахуванням викладеного на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, вартість якої є найвищою, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна.

Тому, позивачу необхідно вказати вартість кожного з об`єктів нерухомого спадкового майна померлої особи, указаних в позовній заяві та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Зазначені відомості нададуть суду змогу визначити територіальну підсудність даної справи.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та позивачу надати строк для усунення недоліків шляхом подачі позову, оформленого у відповідності до вимог Цивільногопроцесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Здолбунівської міської ради Рівненської області, Української сільської ради Острозького району Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без руху.

Надати позивачам десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання позивачами даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Чорний