Справа № 353/163/20
Провадження № 2/353/147/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю: секретаря судового засідання - Кулика А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2013 року. У шлюбі у них народилася одна дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є малолітньою. Причинами розірвання шлюбу є те, що з часу одруження вона з чоловіком та дитиною проживали в його батьків по АДРЕСА_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, у них зникли спільні інтереси і вони втратили почуття любові та розуміння один до одного. Відповідач не поважає її як дружину, постійно грає в азартні ігри та має борги, ніде не працює, матеріально сім`ю не забезпечує, в нетверезому стані вчиняє скандали, чинить відносно неї як психологічне, так і фізичне насильство. 18.01.2020 року вона, невитримавши такої поведінки чоловіка, разом з дитиною переїхала проживати в с. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, до своїх батьків. В даний час дочка ОСОБА_3 ходить в Обертинський ДНЗ « Двіночок ». З відповідачем подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, більше року, як подружжя не проживають. Кожен з них проживає своїм життям, своїми інтересами, сім`ї як такої немає, а шлюб існує тільки формально. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2020 року прийняти до розгляду дану справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження о 09 год. 00 хв. 30.03.2020 року з викликом сторін, з метою заслухання їх усних пояснень. Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Однак, 30.03.2020 року, у зв`язку з відутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, судове засідання було відкладено на 09 год. 00 хв. 04.05.2020 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві, у випадку її неявки в судове засідання, просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, однак 04.05.2020 року через канцелярію суду подов заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення та просив справу розглянути без його участі (а.с. 41).

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2013 року (а.с. 2). У шлюбі у них народилася дитина: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є малолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, у них різні характери та погляди на життя, відносини між ними тривалий час мають негативний характер, протягом останнього року разом не проживають. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Враховуючи те, що позивач просила місцем проживання малолітньої дитини визначити її місце проживання, а відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд, вважає, що місцем проживання малолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити місце проживання її матері - позивача по справі ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого нею при поданні позову, а саме 420,40 грн., а решту понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн. (квитанція № 126.18947.1/203220606 від 28.02.2020 року, а.с. 7) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 141, 142, 206, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованим по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрований 20 грудня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1962 - розірвати.

Місцем проживання малолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце проживання її матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , сплачений нею по квитанції № 126.18947.1/203220606 від 28.02.2020 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 420 (Чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , - 420 (Чотириста двадцять) гривень 40 копійок на відшкодування витрат понесених позивачем по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

ГоловуючийН. І. Лущак