Справа № 536/939/19
04 лютого 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Мудрої В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
24 червня 2019 року позивач, Акціонерне товариство «Юнекс Банк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 листопада 2018 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 45.61.1118.ФО_К, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 16 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 процентів річних та комісії за обслуговування кредиту 2,99 відсотка щомісячно.
Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався повертати кредит частинами, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту щомісячно, шляхом сплати чергових платежів в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, зі строком погашення кредиту не пізніше 23 листопада 2021 року.
Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 06 червня 2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 18 736 грн. 76 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 15 091 грн. 36 коп., суми заборгованості за процентами та комісією в розмірі 3 645 грн. 40 коп.
Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» заборгованість за кредитним договором №45.61.1118.ФО_К від 23 листопада 2018 року в розмірі 18 736 грн. 76 коп. та судовий збір в розмірі 1 921 грн.
Позивач Акціонерне товариство «Юнекс Банк» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, причини неявки не повідомив.
Представник відповідача за угодою адвокат Тищенко С.В. надав до суду клопотання, де просив залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись, що позивачем не зазначено, яке саме право порушено відповідачем, відсутні докази будь-якого порушення, відсутні вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, в тексті позову зазначено строк погашення кредиту, який ще не закінчився. Зазначає, що 25 липня 2019 року відповідачем в рахунок погашення кредиту перераховано 3000 (три тисячі) грн. щодо яких уточнення позовних вимог позивачем не надано. Вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами та надав суду спотворену та неповну інформацію.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Встановлено, що 23 листопада 2018 року Акціонерне товариство "Юнекс Банк", і відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 45.61.1118.ФО_К, згідно якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит в сумі 16 000 грн. з кінцевим терміном повернення 23 листопада 2021 року, яка є датою припинення нарахування відсотків і комісії, а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку та строки, встановлені договором.
Акціонерне товариство «Юнекс Банк» надали відповідачу кошти в сумі 16 000 грн., що підтверджується документально, виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі.
Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання щомісця сплачувати платежі по кредиту, комісії за обслуговування та нараховані проценти згідно п.2.3,2.4 договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки.
Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на 06 червня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 18 736 грн. 76 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 15 091 грн. 36 коп., суми заборгованості за процентами та комісіями в розмірі 3 645 грн. 40 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який узгоджується з умовами кредиту та не спростований відповідачем.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).
Отже судом на підставі наданих документів встановлено та вважається що позивачем доведена обставина, що між сторонами був укладений кредитний договір.
Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідачем згідно квитанції від 25.07.2019 року виданою філією Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» було сплачено позивачу грошові кошти в розмірі 3000 грн. на виконання умов кредитного договору № 45.61.1118.ФО_К від 23 листопада 2018 року, тому розмір заборгованості за кредитом підлягає зменшенню на вказану суму.
З огляду на викладене, позов Акціонерного товариства «Юнекс Банк» суд задовольняє частково, в частині, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 613, 42 грн.
Керуючись ст.ст.13, 81, ст.141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 45.61.1118.ФО_К від 23 листопада 2018 року в розмірі 15 736 (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 76 коп. і судовий збір в розмірі 1 613 (одна тисяча шістсот тринадцять) грн. 42 коп.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя С. М. Клименко