Справа № 570/26/20
Номер провадження 2-о/570/31/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Ващишина О.П.,

представниці заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рівненського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського районного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просить суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Сичівка Христинівського району Черкаської області. Проживав разом зі своїми батьками татом ОСОБА_3 та мамою ОСОБА_4 .

У загальноосвітній школі він взагалі не навчався.

Коли йому виповнилося 15 років, сім`я переїхала на проживання у с.Залісці Рожищанського району Волинської області (місце реєстрації будинок АДРЕСА_1 ). Надалі сім`я переїхала до АДРЕСА_2 ).

До досягнення 16-річного віку заявник не отримав паспорт, військового квитка також немає. Від часу свого народження він жодного разу не виїжджав за межі України.

Батьки заявника вже померли.

Заявник немає можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р р., оскільки в той час був підлітком.

04.06.2019 р. Рівненським районним відділом Управління державної міграційної служби України в Рівненській області заявнику відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, проте рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту проживання та реєстрації на території України з метою встановлення належності до громадянства України.

Відтак, щоб отримати паспорт громадянина України вперше заявнику необхідно встановити факт проживання на території України, а тому він змушений звернутися до суду.

Факт постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р. підтверджується вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.09.2018 р. у справі №184/1794/18, відповідним запитом від 12.04.2018 р. №183142/01-2018, наданим ІТТ №2 ГУНП у Волинській області щодо отримання довідки про судимість, Анкетою арештованого в ІТТ №2 ГУНП у Волинській області, а також наявними матеріалами у Рівненському районному відділі Управління державної міграційної служби України в Рівненській обласі.

Його постійне проживання на території України можуть підтвердити свідки, а саме брат ОСОБА_5 , сестри ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Заявник та його представник адвокат в судовому засіданні заяву підтримали. Крім того, заявник пояснив, що фактично у зв`язку із втратою його батьками його свідоцтва про народження, яке вже було набагато пізніше повторно видане, а згодом його майже постійне перебування у місцях позбавлення волі, позбавило можливості виготовити паспорт громадянина України.

Представник Рівненського РВ Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області у судовому засіданні пояснила, що документального підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України не встановлено, однак у судовому засіданні знайшли своє підтвердження показання свідків, тому віднесла розгляд вказаної заяви на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Сичівка Христинівського району Черкаськох області, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23.10.2018 р. Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №39, який поновлено повторно.

Рішенням головного спеціаліста Рівненського РВ УДМС України в Рівненській області ОСОБА_8 , яке затверджено начальником Рівненського РВ УДМС України в Рівненській області в оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено, оскільки реєстрація місця проживання заявника чи його батьків на території України станом на 24.08.1991 р. не підтвердилась. За результатами проведення зазначеної процедури особу заявника встановлено, але громадянство України ОСОБА_1 не підтверджено. Рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту проживання та реєстрації на території України, з метою подальшої можливості встановлення належності до громадянства України згідно ст.. 3 Закону України «Про громадянство України».

Як вбачається із вступної частини вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.09.2018 р., ОСОБА_1 засуджено як громадянина України.

Згідно із вимогою ДІ МВС ІТТ №2 ГУНП у Волинській області від 12.04.2018 р., ОСОБА_1 народився в с.Сичівка Христинівського району Черкаської області, та був зареєстрований АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 міститься у Державного реєстру виборців, що підтверджено роздруком з персональних даних від 04.04.2019 р.

Як пояснили у судовому засіданні свідки рідні брат та сестра заявника ОСОБА_1 постійно з народження проживав в Україні, за кордон не виїжджав. Вказують, що їхні свідоцтва про народження були також втрачені, тому доводилося звертатися у відповідні органи та їх відновлювати, а заявник з раннього віку перебував за у місцях позбавлення волі, тому був позбавлений такої можливості.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991.

Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі - Порядок), із змінами, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Пунктом 10 Порядку визначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію свідоцтва про народження;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991;

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991;

- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991;

- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991.

У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У пункті 44 наведеного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для можливості реалізувати належні йому, як фізичній особі право на отримання паспорту громадянина України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібраними по справі доказами підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_1 станом на 24.08.1991, тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рівненського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Сичівка Христинівського району Черкаської області, на території України станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває Державна установа "Городищенська виправна колонія №96".

Заінтересована особа: Рівненський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Рівненській області, м.Рівне, вул.П. Могили, 41.

Повне судове рішення складено 28.12.2020 р.

Суддя: Гнатущенко Ю.В.