Провадження № 8/202/9/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

24 листопада 2020 року суддя Індустріального районного суду м Дніпропетровська Слюсар Л.П. ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами про цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 про перегляд ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/19403/13-ц від 18.06.2015 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вказав, що 18 червня 2015 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська призначено цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ПАТ КБ Акцент-Банк» про стягнення заборгованості до розгляду. Проте, 27.06.2014 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тим самим договором б/н від 10.10.2007 року.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/20939/14 від 15.10.2014 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.10.2007 року у розмірі 7524 дол. США 06 центів.

Тобто на момент постановлення ухвали Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по справі №202/19403/13-ц від 18 червня 2015 року про призначення справи до розгляду, вже було рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/10939/14 від 15.10.2014 року, яке набрало законної сими між тими самими сторонами ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 , про той самий предмет стягнення заборгованості за тими самим договором №б/н від 10.10.2007 року, і з тих самих підстав невиконання зобов`язання.

Отже за таких умов, ухвала про призначення справи до розгляду від 18.06.2015 року є неправомірною, оскільки суд мав не призначати справу до розгляду, а закрити провадження по справі.

Просив суд: прийняти заяву про перегляд ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/19403/13-ц від 18.06.2015 року за нововиявленими обставинами до свого провадження та задовольнити вимоги викладені в ній в повному обсязі; скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/19403/13-ц від 18.06.2015 року; провадження по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ « Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.11.2020 року справа передана судді Слюсар Л.П.

Водночас, проаналізувавши зміст заяви, вивчивши матеріали, додані до неї, а також матеріали цивільної справи №202/19403/15-ц, доходжу наступного висновку.

ПАТ КБ «ПриватБанк» в червні 2011 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.10.2007 року у розмірі 14 335,63 дол. США, що в еквіваленті відповідно до постанови НБУ № 417/487 від 16.12.2010 року становить 114 111,64 грн., стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 200,00 грн., а також з ОСОБА_1 стягнутисуму у розмірі 1 950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2011 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості була задоволена.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2011 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2013 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2013 року скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2015 року призначено цивільну справу до розгляду в судовому засіданні.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариствакомерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року скасовано. Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ « ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості закрито; позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково: Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.10.2007 року у розмірі 14 360,76 дол. США, що за курсом НБУ 7,96, складає 114311,65 грн. та судові витрати по справі в розмірі 2398,98 грн.

Постановою Верховного Суду від 09 липня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року залишено без змін.

За своїм змістом заява ОСОБА_1 є заявою про перегляд ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015 року за нововиявленими обставинами.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Отже перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також постанова суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Постановами, якими закінчено розгляд справи, є, зокрема, постанови суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Ухвали суду першої інстанції про призначення справи до розгляду не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи, тому вони не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Таким чином, ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015 року, про перегляд якої за нововиявленими обставинами подано заяву ОСОБА_1 , в розумінні процесуального закону, не є ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи, а тому не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене, доходжу висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, ст.ст. 3,423,427 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкриття провадження за заявою про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами про цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Суддя Л.П. Слюсар