Справа № 127/4632/20
Провадження 2/127/755/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, виходячи з наступного.

Згідно з п.п.4-5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставин.

Щодо викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставин, суд зазначає, що позивач в позовній заяві, посилаючись на зміну свого матеріального стану, вказує на те, що у нього на утриманні перебувають мати пенсійного віку та брат, який через психічні розлади не може працювати, та вказує на обставини перебування вказаних осіб на утриманні позивача, разом з тим, не зазначає докази, які б вказували на ці обставини.

Крім того, відповідно до ст. ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів.

Відповідно до ч. 1,2,4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною п`ятою ст. 95 вказаного Закону передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вищевказаних вимог ЦПК України матеріали позовної заяви не містять засвідчених належним чином усіх копій письмових доказів, що додаються до неї на підтвердження обставин в обґрунтування позовних вимог.

Крім того, представником позивача додано до позовної заяви неякісно виготовлені копії свідоцтва про смерть, чеків на ім`я ОСОБА_4 , паспортів, фіскальних чеків, зміст яких неможливо дослідити через нечитабельність.

Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Зважаючи на характер та специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що матеріали позовної заяви повинні містити належним чином засвідчену копію довіреності представника та актуальний витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який підтверджує чинність довіреності, виданої позивачем ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 07.12.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. за реєстром №840.

Враховуючи положення п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, суд вважає, що позивачу слід конкретизувати адресу місця проживання відповідача ОСОБА_2 , а саме вказати номер кімнати гуртожитку, в якому остання зареєстрована/проживає для вирішення питання підсудності справи конкретному суду.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що зазначені в позовній заяві правові підстави обґрунтування позовних вимог носять вибірковий характер. Так, позивач посилаючись на ст. 192 СК України в чинній редакції ЦПК України, одночасно посилається на ст.184 СК України в нечинній нині редакції ЦПК України.

Суд зазначає, що 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року. Даним Законом ч.1 ст.184 СК України викладено в новій редакції, згідно якої суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цим самим Законом ч.3 ст. 181 СК України викладено в новій редакції «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів».

Суд вважає, що позивачу (представнику) слід визначитися щодо правових підстав позовних вимог з врахуванням вищезазначених змін до законодавства.

Щодо долучення позивачем (представником) до матеріалів позовної заяви копій (не посвідчених належним чином) посвідчення від 16.05.2018 року, свідоцтв про укладення шлюбу НОМЕР_1 , про смерть ОСОБА_5 , про народження НОМЕР_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Враховуючи той факт, що вищезазначені «документи» видані «органами влади» в період окупації Автономної Республіки Крим Російською Федерацією, суд може визнати їх та прийняти в якості належного доказу при вкрай виняткових обставинах. Позивачу (представнику) слід зазначити в позовній заяві, з якої підстави суд має прийняти до уваги надані «документи» та до яких саме порушень чи обмеження його прав приведе невизнання судом вказаних «документів».

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати строк для усунення недоліків, а саме п`ять днів з дня отримання представником ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 175,177, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів залишити без руху та надати п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: