Справа № 315/486/19
Номер провадження № 2/315/35/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої - судді Романько О.О.,

за участю секретаря Браціло І.В.,

представника позивача адвоката Махно К.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. перебувала вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06.07.2020 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю на час проведення судової будівельно-технічної експертизи.

У зв`язку із прийняттям 11.08.2020 року на засіданні Вищої ради правосуддя рішення про звільнення судді ОСОБА_4 , у зв`язку з поданням заяви про відставку та на підставі наказу Гуляйпільського районного суду Запорізької області № 1-ос від 11.08.2020 року про припинення повноважень судді ОСОБА_4 , акту прийому-передачі справ судді Яроша С.О. від 11.08.2020року, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12 серпня 2020 року за № 46/20, було проведено повторний автоматизований розподіл вищевказаної справи.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу вищезазначена справа була 12.08.2020 року передана на розгляд судді Романько О.О.

Згідно ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

17.08.2020 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О. прийнято до свого провадження вищевказану цивільну справу, провадження у справі залишено зупиненим до проведення судової будівельно-технічної експертизи.

13.10.2020 року до суду повернулися матеріали цивільної справи № 315/486/19 (провадження № 2/315/35/20) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, ухвала суду про проведення судової будівельно-технічної експертизи повернута судовим експертом Тернових В.А. без виконання, оскільки виробництво експертизи призупинено в зв`язку з відсутністю оплати послуги по проведенню експертизи.

Відповідно до ухвали суду від 21.10.2020 року провадження у справі було відновлено та призначено підготовче засідання на 25.11.2020 року з викликом сторін та їх представників.

05.11.2020 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву.

25.11.2020 року через канцелярію суду надійшла заява позивача ОСОБА_3 , в якій вона просила закрити провадження у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, оскільки вони між собою примирилися.

Позивач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, будь-яких інших заяв, окрім зазначеної вище до суду не надала, в судовому засіданні представлена належним представником.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала вказану заяву свого довірителя, але звернула увагу суду на те, що клопотання стосується саме залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Представник відповідача адвокат Яковенко О.С. в підготовчому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви позивача саме в редакції, яка стосується підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала думку свого представника та проти задоволення заяви ОСОБА_3 не заперечувала.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справ, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому судовому засіданні судом підлягають з`ясуванню питання визначені в ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема щодо уточнень позовних вимог та заперечень проти них і розглядаються відповідні заяви.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).

Частиною 1 ст.8 Конституції передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією й законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ст.2 Закону «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.92 у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Принцип диспозитивності є загальновизнаним принципом цивільного судочинства, відповідно до якого цивільні справи, за загальним правилом, порушуються, розвиваються, змінюються, переходять із однієї стадії процесу в іншу і припиняються під впливом, головним чином, ініціативи осіб, які беруть участь у справі.

Так, принцип диспозитивності в цивільному процесі це закріплення в нормах цивільного процесуального права положення про можливості осіб, що беруть участь у справі, розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, а також засобами їх захисту, які активно впливають на виникнення, рух та закінчення цивільного процесу з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Позивач висуває проти відповідача позовні вимоги й тим самим виражає волю на певний правовий результат. Відповідач або не погоджується з позовними вимогами, або визнає позов і виражає волю на той же правовий результат, що позивач. Таким чином, характер рушійної сили цивільного судочинства визначається крізь призму інтересу осіб, що беруть участь у справі.

Як встановлено до початку підготовчого засідання позивач ОСОБА_3 в своїй письмовій заяві просила залишити її позов без розгляду, оскільки сторони виказали наміри щодо примирення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач не буде позбавлена можливості здійснити захист своїх прав та інтересів шляхом повторного звернення з відповідним позовом до суду вже після усунення умов, які стали підставами для залишення її позову без розгляду, суд вважає задоволення її заяви можливим.

Керуючись ст. ст. 196 - 200, 257, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу та її представнику, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України вони мають право, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Гуляйпільський районний суд Запорізької області.

Суддя: О. О. Романько