Справа № 1309/8166/12 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/811/1039/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Ванівського О.М.

суддів: Мельничук О.Я., Шеремета Н.О.,

при секретарі: Фейір К.О.,

за участю: представника позивача Подановського Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Докторевича Руслана Анатолійовича на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 березня 2013 року у справі за позовом «ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 72 481, 57 доларів США та 43308, 13 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 20.07.2007 року між АКБ 2Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено договір №0033/07/6.10-Z, згідно якого ОСОБА_2 було надано кредит для поточних потреб у сумі 68000,00 доларів США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення 19.07.2017 року. Окрім того, 20.07.2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого остання зобов`язалась відповідати за своєчасне виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором. Оскільки ОСОБА_2 порушив зобов`язання з повернення суми кредиту, позивач просив позов задоволити.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 березня 2013 року позовну заяву ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено повністю та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість у сумі 72481 доларів 57 центів США та 43308,13 грн., а також 3219 грн. судових витрат.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2020 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_3 - адвокат Докторевич Руслан Анатолійович.

В апеляційній скарзі зазначає, що на час звернення ПАТ «Банк Форум» до суду із позовом порука ОСОБА_3 була припинена а тому стягнення з неї заборгованості по кредиту, який вона не отримувала, є безпідставним.

Вказує, що ч.4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Вважає, що в силу вимог п.5.3. Кредитного договору кредитування ОСОБА_2 припинилось ще в кінці 2007 року на початку 2008 року і внаслідок цього тоді в нього виникло зобов`язання з дострокового повернення отриманого кредиту та сплати процентів. Таким чином, саме в кінці 2007 року на початку 2008 року в Банку виникло право на звернення з відповідною вимогою до поручителя ОСОБА_3 .

Просить скасувати заочне рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11.03.2013 року у справі № 1309/8166/12 частково та ухвалити нове рішення, яким в частині задоволення позову до ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача Подановського Т.Р. на заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність судового рішення лише в межах позовних вимог заявлених в суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в силу вимог ч.1,2 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядаються, оскільки такі не оскаржуються відповідачем ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконали своїх зобов`язань перед позивачем за кредитним договором та договором поруки, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 20 липня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є Пат «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0033/07/6.10-Z, за умовами якого ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 68 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 19.07.2017 року.

Відповідно до п.2.3. кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту щомісячно в сумі не менше 567 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок. Згідно п.п.3.3.2, 3.3.3, 4.1 кредитного договору, відповідач зобов`язувався повертати кредитні кошти у строки, визначені договором, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, пов`язані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також сплачувати неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 20 липня 2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язалася відповідати у повному обсязі та солідарно з боржником за виконання усіх зобов`язань, що виникли з указаного вище кредитного договору.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із представленого розрахунку заборгованості по кредитному договору №0033/07/6.10-Z від 20.07.2007 року, станом на 02.08.2012 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість у розмірі 72 481, 57 доларів США, з яких 31 752,00 доларів США - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 33 980,00 доларів США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 6 749, 57 доларів США - прострочена заборгованість по нарахованим процентам, а також 43308, 13 грн - сума пені.

19 серпня 2016 року ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 19.08.2016 року Серія НОМЕР_1 виданим Залізничним районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК, порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, коли кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Аналіз змісту статей 1054, 1050 і 559 ЦК України свідчить, що у разі, якщо кредитор за кредитним договором, у якому згідно із його умовами позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити неустойку (пеню, штраф) за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, змінив строк виконання основного зобов`язання (дострокове виконання основного зобов`язання), направивши повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту, при цьому договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, то відповідний строк для пред`явлення вимоги як до боржника, так і поручителів обчислюється з наступного дня, зазначеного кредитором у повідомленні (вимозі) про дострокове повернення кредиту як дата дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або після закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення.

Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику та/або поручителю є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України). До поручителя ? протягом шести місяців, якщо закінчення строку поруки не встановлено самим договором (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, недотримання яких може нести ризик лише для кредитора про втрату в майбутньому права на задоволення своїх вимог у примусовому порядку через суд.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Пунктом 4.1. Договору поруки від 20 липня 2007 року укладеного між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 , передбачено, що порука припиняється:

-з припиненням зобов`язань за Кредитним договором;

-якщо Кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя;

-в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Враховуючи, що вимогу про дострокове погашення заборгованості було направлено 08.02.2012 року, а з позовом ПАТ «Банк Форум» звернувся 28.09.2012 року, строк передбачений ст. 559 ЦК України пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум не пропущено.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Докторевича Руслана Анатолійовича -залишити без змін.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 березня 2013 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_3 - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Мельничук О.Я.

Шеремета Н.О.