ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 червня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 4823/119/20

Апеляційне провадження № 22ск/4823/13/20

Чернігівський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Бечка Є.М. (одноособово),

секретар: Кривопиша Я.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

позивач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

боржник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнській фінансовий союз» у складі судді Нечай М.В. (одноособово) від 14 січня 2015 року по справі №4631-6/234/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №490071735 від 23 травня 2008 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 як особа, яка не брала участь у справі третейського суду, звернулася до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 14 січня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свою заяву обґрунтувала тим, що згідно положень п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» третейським судам не підсудні справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи). За умовами Кредитного договору, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 , кошти були надані на придбання транспортного засобу, згідно договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів» від 12 травня 2008 року №484367-022. Оскільки спір виник щодо заборгованості за кредитним договором, який укладено з метою, не пов`язаною з підприємницькою діяльністю, така справа не підвідомча третейському суду, а тому на підставі п.п.1, 2 ч.2 ст.458 ЦПК України рішення третейського суду підлягає скасуванню. Заявниця зазначає, що її не було залучено до участі при розгляді справі третейським судом, а про рішення третейського суду їй стало відомо лише 14 листопада 2019 року з повідомлення відповідача по справі ОСОБА_2 . Проте ОСОБА_1 вважає, що не залучивши її до участі в справі як особу, яка має статус поручителя за кредитним договором від 23 травня 2008 року №490071735, укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа-Банк», тобто особу яка несе відповідальність і має обов`язки у обсязі, що і боржник, третейським судом фактично обмежено її права, визначені Законом України «Про третейські суди».

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 14 січня 2015 року по справі №4631-6/234/14 на підставі статті 255 ЦПК України, оскільки позов про стягнення заборгованості за кредитним договором №490071735 від 23 травня 2008 року, було заявлено лише до позичальника ОСОБА_2 , вимог до поручителя ОСОБА_1 не заявлялося, права її не порушувались даним рішенням.

Постановою Верховного суду від 23 квітня 2020 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року скасовано. Справу №4823/119/20 направлено для продовження розгляду до Чернігівського апеляційного суду.

Верховний суд виходив з того, що тлумачення статей 454, 456, 457 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду суд має право постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін або про повне або часткове скасування такого рішення. Повноважень суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі за заявою про скасування рішення третейського суду ЦПК України не передбачає.

АТ «Альфа-Банк» подав письмові пояснення, в яких представник банку просить постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки рішенням третейського суду вирішено питання про стягнення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 , банк не звертався з позовною заявою про стягнення боргу до ОСОБА_1 , як поручителя за кредитним договором.

Заслухавши пояснення представника Лучечко ОСОБА_3 , дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №490071735 від 23 травня 2008 року (а.с.12). В той же день між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №490071735-ІІ (а.с.13-14).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 14 січня 2015 року по справі №4631-6/234/14 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 146498 грн 59 коп. за кредитом, 64994 грн 76 коп. по відсотках, 3206169 грн 54 коп. пені та витрати по оплаті третейського збору в сумі 400 грн (а.с.18-19).

Постановою головного державного виконавця Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинскій обл. Цьох О.П. у ВП №49594720 по виконанню виконавчого листа №751/3281/15-ц, виданого 17 квітня 2015 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, звернуто стягнення на дохід боржника ОСОБА_2 з усіх видів доходів, що належать до виплати боржнику, після відрахувань податків, з утриманням в розмірі 20% доходу (а.с.23).

Вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що даним рішенням третейського суду вирішено питання про її права та обов`язки, оскільки вона є поручителем ОСОБА_2 за кредитним договором і несе повну відповідальність в такому ж обсязі як і боржник.

Відповідно до ч.ч.1, 7, 8 ст.454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява, подана після закінчення строку, встановленого частинами п`ятою або шостою цієї статті, повертається. Суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1-3 і 6 частини 1 статті 186 цього Кодексу, а також у разі якщо рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу оскаржено (оспорено) з підстав, не передбачених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 456 ЦПК України, суд за відсутності підстав для відмови у відкритті провадження у справі або повернення заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу не пізніше п`яти днів з дня надходження такої заяви відкриває провадження у справі та пропонує учасникам справи подати свої заперечення (пояснення) з приводу поданої заяви та докази, на яких такі заперечення (пояснення) ґрунтуються, та визначає строк для подання таких заперечень (пояснень) і доказів.

Згідно ч.ч.5, 6 ст.457 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом. За наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу.

Статтею 458 ЦПК України передбачені підстави для скасування рішення третейського суду. Зокрема рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки права ОСОБА_1 оскаржуваним нею рішенням третейського суду не порушуються, вона не була стороною у даній справі та не є стороною виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та помилково ототожнює себе із особою, яка не брала участі у третейському розгляді, в якому було вирішено питання про її права та обов`язки при ухваленні відповідного рішення, тому підстави для скасування рішення третейського суду в даній справі відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнській фінансовий союз» у складі судді Нечай М.В. (одноособово) від 14 січня 2015 року по справі №4631-6/234/14 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні заяви, судові витрати понесені заявницею, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 255, 454, 458 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнській фінансовий союз» у складі судді Нечай М.В. (одноособово) від 14 січня 2015 року по справі №4631-6/234/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №490071735 від 23 травня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2020 року.

Суддя Є.М.Бечко