Справа № 357/2117/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2020 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. тесрозглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-т

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про стягнення суми боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 20 січня 2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого остання отримала від заявника грошові кошти у сумі 5 000 дол. США та зобов`язалась повернути в строк до 31.01.2018 року. 27.12.2019 року ОСОБА_2 частково погасила борг в сумі 1 900 дол. США, однак станом на день звернення з цією заявою залишок боргу становить 3 100 дол. США. ОСОБА_2 ухиляється від будь-якого контакту з заявником, за місцем проживання постійно відсутня, на телефонні дзвінки не відповідає, залишок боргу не повертає. ОСОБА_1 стверджує, що ним буде подано позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про стягнення суми боргу за договором позики від 20.01.2018 року. Посилаючись на зазначені обставини та з метою уникнення загрози подальшої реалізації належного ОСОБА_2 майна, заявник просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; іншими заходами.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Однак у поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність на час розгляду заяви ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки для забезпечення позову про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, належного відповідачу нерухомого майна необхідно з`ясовувати належність майна відповідачу та відповідність виду забезпечення позову обсягу позовних вимог, суд вважає неможливим задовольнити заяву про забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано жодних доказів, що власником квартири АДРЕСА_1 вживаються заходи, спрямовані на відчуження вказаного нерухомого майна. Обставини ризиків утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду повинні бути зафіксовані та підтверджуватись конкретними доказами. Сама по собі фізична можливість вчинення відповідачем певних дій, як прояв відсутності перешкод для цього, не може свідчити про реальний намір їх вчинити та, відповідно, про існування ризиків утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду (в разі задоволення позову).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та відмову в задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяБ. І. Кошель