Провадження 2/222/29/2020
Справа №222/1423/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

судді Доценко С.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Болбат Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника Служби по справах дітей Попович О.М.,

представника органу опіки Молонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Нікольської районної державної адміністрації Донецької області, Орган опіки та піклування Нікольської селищної ради Донецької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що через деякий час після народження доньки вона пішла від чоловіка і з того часу відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню та догляду за донькою, не цікавився її фізичним станом та духовним розвитком, не бачиться з дитиною, не забезпечує матеріально та має заборгованість по сплаті аліментів. Просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 27.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 25.10.2019 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито, призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька ОСОБА_3 . Коли дитині було два місця вона пішла від чоловіка, так як він ніде не працював і не утримував сім`ю. На даний час відповідач не бере участі у житті доньки, не бачиться з дитиною та взагалі не цікавився життям доньки. Мав значну заборгованість по сплаті аліментів, але на даний час заборгованість сплачена. Будь-яких перешкод у спілкуванні з донькою вона відповідачу не чинить, але він не виказує жодного інтересу до дитини. Позивач заперечує жорстоке поводження з дитиною. Головною причиною розриву у сімейних відносинах стало те, що відповідач не працював та не забезпечував сім`ю, та на теперішній час не сплачує аліменти та матеріально не забезпечує дитину. Просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач до судового засідання неодноразово не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Нікольської РДА Донецької області Попович О.М. та Органу опіки та піклування Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області Молонова О.В., в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Вважають, що позбавлення батьківських прав є недоцільним, передчасним та таким, щ не відповідає інтересам дитини. Суду пояснили, що із бесіди з ОСОБА_2 встановлено, що він не був повідомлений про заборгованість по сплаті аліментів, він намагався більше спілкуватись з донькою, приймати участь у її вихованні, але ОСОБА_1 чинить цьому перешкоди і цього приводу він звертався до Служби у справах дітей із заявою про встановлення режиму спілкування з донькою. Також зазначили, що позбавлення батьківських прав є крайнім впливом на осіб, які свідомо, злісно, на протязі тривалого часу не виконують батьківських обов`язків. Дитина - дівчинка трирічного віку, відносини з матір`ю дитини у відповідача не складаються, батько заперечує проти позбавлення батьківських прав, бажає спілкуватись з дитиною та нести батьківські обов`язки.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно до ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Стаття 150 СК України перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.11.2017 року виконавчим комітетом Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області. (а.с.10)

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Так, згідно довідки №377 від 20.05.2019 року позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 13)

З повідомлення КЗ Нікольський ясла-садок №1 "Сонечко" №69 від 17.07.2019 року, малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує ясла-садок №1 "Сонечко" з 14.05.2019 року по теперішній час. Дитину приводять до закладу матір - ОСОБА_1 , батько дитини ОСОБА_2 до комунального закладу в цей період не з`являвся, дитиною не цікавився.

З інформації КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Нікольської районної ради Донецької області №04/1-369 від 18.07.2019 року, матір малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 відвідує дільничного лікаря-педіатра самостійно, без присутності батька.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Згідно висновку Нікольської районної державної адміністрації Донецької області, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3 , 2017 року народження є недоцільним та передчасним, таким, що не відповідає інтересам дитини. (а.с.42)

Змістом положень ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі відсутні жодні докази застосування до відповідача будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування, також у справ відсутні акти обстежень умов життя дитини та будь які висновки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з позову, на підтвердження своїх позовних вимог, сторона позивача, як доказ, обмежилась тільки: копією свідоцтва про народження дитини, довідкою про місце проживання та повідомленнями з ясла-садка і Нікольської ЦРЛ, а також надала розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, наданий Нікольським відділом ДВС, згідно якого, станом на 05.07.2019 року, ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 10814,00 грн. В судовому засіданні при цьому позивач повідомила, зазначена заборгованість погашена.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Постановою Пленуму Верховного Суду №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.(п 15) якими встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції у 1997 році.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17-18 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права, з правом посилання на Рішення та Ухвалу ЄСПЧ.

Суд вважає за можливе при вирішенні спору щодо позбавлення батьківських прав застосувати практику Європейського Суду з прав людини при вирішенні справи №39948/06 «Савіни проти України», в якому в пунктах 49-52 рішення від 18.12.2008 року зроблений висновок про те, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції" (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача, відносно доньки ОСОБА_3 , не відповідає інтересам дитини та є передчасним.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Сама по собі заборгованість по сплаті аліментів, яка в подальшому була погашена, невідвідування дитячого садка та лікаря не може бути безумовною підставою позбавлення відповідача батьківських прав.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 16.01.2019 року в справі № 465/3694/14-ц.

Судовий збір по справі становить 768,40 гривень. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього. Але враховуючи, матеріальне становище позивачки, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», зменшити суму судового збору до 384.20 грн. решту віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 164-166 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Нікольської районної державної адміністрації Донецької області, Орган опіки та піклування Нікольської селищної ради Донецької області про позбавлення батьківських прав відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2020 року.

На рішення може бути подана апеляція протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Володарський районний суд Донецької області до Донецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Доценко