Головуючий суду 1 інстанції - Скрипник С.М.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 426/3481/20
Провадження № 22-ц/810/683/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Луганської В.М., Стахової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,

учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»

на заочне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10 серпня 2020 року ухвалене у складі судді Скрипника С.М. в м. Сватове Луганської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, в обґрунтування якого вказало, що між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R0В від 25 липня 2013 року за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 138006 грн, зі строком повернення кредитних коштів до 25 липня 2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16,99% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 25 липня 2013 року між банком та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу марки KIA, модель Cееd 2013, тип ХЕТЧБЕК-В, 2013 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР м. Луганська 23 липня 2013 року.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідач «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R0В від 25 липня 2013 року. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення право вимоги за договорами застави № 220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за договором застави № R0В-Z1 від 25 липня 2013 року на предмет застави. На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису 13813873, Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно з яких вилучено обтяжувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» і додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R0В від 25 липня 2013 року.

14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за договором застави № R0В-Z1 від 25 липня 2013 року на предмет застави, а саме: автомобіль марки - КІА, модель - Сееd 2013, тип -ХЕТЧБЕК-В, 2013 року, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 13 березня 2020 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 207979 грн 92 коп., яка складається із: загальної заборгованості за кредитом 153 127,15 гривень, інфляційних витрат та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України в сумі 54 852,77 гривень.

Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 207 979 грн 92 коп. перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за кредитним договором № R0В від 25 липня 2013 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки KIA, модель Cееd 2013, тип ХЕТЧБЕК-В, 2013 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши ТОВ «ФК «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; зобов`язати ОСОБА_1 передати товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» предмет застави: автомобіль марки KIA, модель Cееd 2013, тип ХЕТЧБЕК-В, 2013 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 10 серпня 2020 рокуу задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави відмовлено.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав як заставодержателя, оскільки звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу будь-якій третій особі є позасудовим способом захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» просить скасувати заочне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в повному обсязі, посилаючись на неповне встановлення дійсних обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» вказує на те, що товариству належать усі права кредитора за кредитним договором № R0В від 25 липня 2013 року та договором застави від 25 липня 2013 року.

Також зазначає, що ОСОБА_1 не виконала умови кредитного договору, тому утворилась заборгованість в розмірі 153127,15 грн.

Згідно п. 5.7 договору застави від 25 липня 2013 року заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави (у т.ч. вилучити предмет застави) у разі настання будь-якого за наступних випадків, зокрема, порушення позичальником будь-якого зобов`язання за кредитним договором.

Вважає, що заставодержатель має право на власний розсуд визначити спосіб реалізації предмета застави у разі порушення позичальником кредитних зобов`язань. Таким чином, пред`явивши позов до суду товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було обрано один із способів реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, який передбачений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та забезпечення реєстрації обтяжень».

(2) Позиція інших учасників справи

Представник позивача, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, доводи апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 повідомлялася про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав як заставодержателя, оскільки звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу будь-якій третій особі є позасудовим способом захисту.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R0В від 25 липня 2013 року, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 138006 грн зі строком повернення кредитних коштів до 25 липня 2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16,99% річних.

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» свої зобов`язання за кредитним договором № R0В від 25 липня 2013 рокувиконало у повному обсязі, надавши відповідачці ОСОБА_1 кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 4028 від 25 липня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 25 липня 2013 року між банком та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу марки KIA, модель Cееd 2013, тип ХЕТЧБЕК-В, 2013 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР м. Луганська 23 липня 2013 року.

Відповідно до п. 1.3 договору застави сторони, укладаючи цей договір, досягли згоди, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення вимоги заставодержателя, що передбачені умовами кредитного договору та/або цього договору та становлять максимальний розмір вимоги заставодержателя, у тому числі: вимоги за основним зобов`язанням, включаючи сплату процентів, комісійних винагород, штрафів, пені, інших платежів, а також будь-якого збільшення суми основного зобов`язання, передбаченого умовами кредитного договору.

Згідно до п. 5.7 договору застави, звернення стягнення на предмет застави (у т.ч. вилучити предмет застави) у разі настання будь-якого з наступних випадків: - порушення позичальником будь-якого зобов`язання за кредитним договором, в тому числі при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу кредитних коштів) та/або при несплаті або часткові несплаті процентів та/або частковій несплаті комісій, та будь-яких інших платежів у строки, встановлені кредитним договором; - порушення заставодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором; - вчинення заставодавцем дій, спрямованих на виникнення інших обтяжень предмету застави на користь третіх осіб в будь-який спосіб; - вчинення заставодавцем дій, спрямованих на зменшення вартості предмету застави або його припинення; - у випадку смерті та/або визнання безвісно відсутнім заставодавця в порядку, встановленому чинним законодавством України; - якщо інша, ніж заставодержатель, особа набула право на предмет застави.

Пунктом 5.11 договору застави визначено, що звернення стягнення на реалізацію предмету застави відбувається у порядку, визначеному заставодержателем, в т.ч., але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615зн, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитним договором № R0В від 25 липня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 .

Також, 22 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615нв, який нотаріально посвідчений, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором застави від 25 липня 2013 року на предмет застави.

На підставі договору відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн від 22 червня 2015 року, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, та змінено обтяжувача, а саме вилучено обтяжувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» і додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія».

29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право вимоги за кредитним договором №R0В від 25 липня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 .

Також, 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до договору факторингу № 29/01/19-1, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором застави R0В-Z1 від 25 липня 2013 року на предмет застави, а саме автомобіль марки KIA, модель Cееd 2013, тип ХЕТЧБЕК-В, 2013 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі НОМЕР_5 , виданого ВРЕР м. Луганська 23 липня 2013 року.

На підставі договору відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, та змінено обтяжувача, а саме вилучено обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Зазначені обставини свідчать про те, що товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» належать усі права кредитора за кредитним договором № R0В від 25 липня 2013 року та договором застави № R0В-Z1 від 25 липня 2013 року.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтями 23, 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Таким чином, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери ; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Пунктом 5.8 договору застави від 25 липня 2013 року передбачено, що заставодержатель має право здійснити реалізацію предмета застави або набути право власності на предмет застави у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та/або порушення справи про банкрутство застоводавця.

Відповідно до п. 6.1 договору застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадках, обумовлених кредитним договором, цим договором та нормами чинного законодавства України.

Пунктом 6.2 договору застави визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України та може бути здійснено на підставі рішення суду або в позасудовому порядку. При цьому використання позасудових способів не позбавляє заставодержателя права звернутися до суду.

Отже, договір застави № R0В-Z1 від 25 липня 2013 року передбачає, що заставодержатель може звернути стягнення на предмет застави у позасудовий спосіб шляхом реалізації предмета застави.

Таким чином, суд першої інстанції оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, встановивши, що обраний кредитором спосіб звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу будь-якій третій особі в рахунок погашення боргових зобов`язань боржника перед кредитором, сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, пред`явивши позов до суду товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було обрано один із способів реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, який передбачений Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та забезпечення реєстрації обтяжень».

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

У відповідності до п. 5.9 договору застави право на звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває також, якщо заставодержатель відповідно до умов кредитного договору заявить позичальнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти до настання строків, зазначених в кредитному договорі, а позичальник не виконує зазначене зобов`язання.

Умовами кредитного договору № R0В від 25 липня 2013 року визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі 25 липня 2020 року.

Таким чином, у заставодержателя за умовами укладеного договору застави від 25 липня 2013 року, виникає право на звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки KIA, модель Cееd 2013, тип ХЕТЧБЕК-В, 2013 року випуску, до настання строків, визначених у кредитному договорі, а саме до 25 липня 2020 року, лише у разі звернення до ОСОБА_1 із вимогою про повернення кредиту та сплати процентів, при не виконанні зобов`язання.

Пунктом 9.3 кредитного договору передбачено, що будь-які повідомлення, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з цим договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони відправлені рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторін. Повідомлення вважається надісланим з дати його відправлення однією стороною іншій за адресою, зазначеною у цьому договорі.

Отже, умовами кредитного договору передбачено порядок направлення будь-яких письмових повідомлень, шляхом відправлення рекомендованим листом або доставлення особисто на адресу сторін.

Із позовною заявою товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулось до суду 17 березня 2020 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивач звернувся до суду із вимогою про звернення стягнення на предмет застави до настання строку повернення кредиту, визначеного у кредитному договорі № R0В від 25 липня 2013 року.

В матеріалах справи не міститься вимога товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до позичальника ОСОБА_1 про дострокове повернення всієї суми кредиту та сплати процентів у зв`язку з невиконанням зобов`язань.

Отже, позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували як факт направлення позивачем вимоги про дострокове повернення кредиту за кредитним договором № R0В від 25 липня 2013 року, так і її отримання відповідачем, у порядку та на умовах передбачених п. 9.3 кредитного договору.

За таких обставин колегія суддів вважає, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» із вимогою про звернення стягнення на предмет застави звернулось до суду до настання строку повернення кредиту, визначеного у кредитному договорі № R0В від 25 липня 2013 року, при цьому не надало належних та достатніх доказів, які б підтверджували як факт звернення до відповідача із вимогою про дострокове повернення кредиту за кредитним договором, так і її отримання відповідачем, тому відсутні підстави для звернення стягнення на предмет застави.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» залишити без задоволення.

Заочне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Н.В. Стахова

В.М. Луганська