Постанова

Іменем України

16 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 303/5505/17

провадження № 61-15157св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2018 року у складі судді Куцкір Ю. Ю. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у складі суддів: Джуги С. Д., Собослоя Г. Г., Куштана Б. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Мукачівський відділ поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, Національна поліція України, Державна казначейська служба України,

треті особи: слідчий слідчого відділу Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області Мирончук Василь Сергійович, слідчий слідчого відділу Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області Черенков Артур Михайлович, слідчий слідчого відділу Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області Лепетко Ярослав Леонідович, прокурор Мукачівської місцевої прокуратури Горват Андрій Андрійович,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 15 липня 2016 року слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Щербан П. П. у кримінальному провадженні № 0001527 винесено ухвалу про арешт майна, у тому числі на майно, яке належить йому, а саме: грошові кошти в сумі 4 400 доларів США та 182 долари США, 79 500 угорських форинтів, 200 китайських юанів та 2 350 євро. Кримінальне провадження № 0001527 від 14 липня 2016 року розслідується групою слідчих Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, а саме: Мирончуком В. С. , Черенковим А. М. та Лепетком Я. Л. , під процесуальним керівництвом прокурора Мукачівської місцевої прокуратури, молодшого радника юстиції Горвата А. А. 14 липня 2016 року протоколом огляду вилучено у нього грошові кошти. Вилучення майна відбулося з грубим порушенням закону. 08 серпня 2017 року слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 303/7587/16-к прийнято ухвалу, якою частково скасований арешт, накладений ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 15 липня 2017 року у кримінальному провадженні № 0001527, внесеному до ЄРДР 14 липня 2016 року. Ухвала набрала законної сили 15 серпня 2017 року. Вказаною ухвалою слідчого судді зобов`язано слідчого в строк до 15 вересня 2017 року повернути особисто власнику його паспорт та внести на депозитний рахунок грошові кошти, вилучені у нього. 13 вересня 2017 року уповноваженим працівником Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області в його особистій присутності в приміщенні ПАТ «Укргазбанк» в м. Ужгороді по вул. Швабській, 70, було відкрито пакет для зберігання речових доказів, в якому знаходиться нібито арештовані грошові кошти громадянина Канади ОСОБА_1 . Передавши ці кошти до каси банку для зарахування їх на депозитний рахунок, згідно ухвали суду, касиром було зазначено, що переважна частина грошових коштів - іноземної валюти в євро та доларах США містила явні ознаки підробки, тому банком не прийнята. Вказана інформація підтверджена відповіддю заступника начальника СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області № 5-11349/106/26/1-2017 від 18 вересня 2017 року. Також при огляді вмісту пакету ним з`ясовано, що відсутні первісні пакети, куди слідчий зобов`язаний був запакувати вилучені грошові кошти 14 липня 2016 року. При вилученні коштів жодна купюра не була описана. Слідчий, відповідальний за збереження арештованого майна, грубо порушив порядок зберігання речових доказів, незаконно наклав арешт на його майно, умисними незаконними діями слідчого йому завдано майнової та моральної шкоди.

13 вересня 2017 року на депозитний рахунок уповноваженого банку не внесено грошові кошти в розмірі 2 400 доларів США та 2100 євро. Майнова шкода у еквіваленті до гривні складає 128 805 грн.

Моральна шкода складається з наступного: незаконного (необґрунтованого) арешту майна в період 14 місяців, яка згідно статті 13 Порядку відшкодування шкоди не може бути меншою від 32 100 грн, грубого порушення порядку зберігання речових доказів, що призвело до втрати чи зміни грошових коштів, упущена вигода щодо неможливості протягом дії арешту, володіти, користуватися та розпоряджатися власними коштами, грубого порушення права на захист та права на інформацію. Враховуючи сукупність та тривалість неправомірних дій органу досудового розслідування, що призвело до зникнення грошових коштів, моральна шкода становить 96 300 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2018 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з наданих представником позивача доказів не вбачається існування факту незаконних дій або бездіяльності чи незаконного рішення органів дізнання, досудового слідства, прокуратури чи суду щодо незаконного накладення арешту на майно позивача ОСОБА_1 . У відповідності до законодавства факт неправомірності дій працівників органів дізнання, досудового слідства на момент розгляду судом спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування, зокрема відповідним рішенням суду, яке має преюдиційне значення при розгляді справи про відшкодування шкоди. Також представник позивача зазначає, що йому заподіяна моральна шкода, яка складається із незаконного (необгрунтованого) арешту майна позивача, грубого порушення порядку зберігання речових доказів, що призвело до втрати чи заміни грошових коштів, упущена вигода щодо неможливості протягом дії арешту, володіти, користуватися та розпоряджатися коштами та грубого порушення права на захист та права на інформацію. Але належного доказу на підтвердження настання зазначених представником позивача негативних наслідків суду надано не було.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 травня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач обґрунтовує завдання йому шкоди незаконними діями слідчого, які полягають у порушенні слідчим порядку вилучення, зберігання грошових коштів у нього та незаконному накладенні арешту на грошові кошти, який скасований ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 08 серпня 2017 року. Суд першої інстанції правильно встановив, що наведені обставини не можуть бути підставами для відшкодування заявленої шкоди, оскільки такі не ґрунтуються на законі.Матеріалами справи доведено, що СВ Мукачівського ВП ГУНП України в Закарпатської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001527, внесеному в ЄРДР 14 липня 2016 року, матеріали якого в частині арештованого майна громадянина Канади ОСОБА_1 виділено 28 серпня 2016 року в окреме кримінальне провадження №0001907. В даному провадженні арештоване майно громадянина Канади ОСОБА_1 визнано речовими доказами. Досудове розслідування по даних кримінальних провадженнях не завершено. Факт неправомірності дій працівників органів дізнання, досудового слідства на момент розгляду судом спору про відшкодування шкоди повинен бути встановлений відповідними засобами доказування, зокрема відповідним рішенням суду, яке має преюдиційне значення при розгляді справи про відшкодування шкоди. Незаконність дій органів досудового розслідування слідства під час досудового розслідування в кримінальних провадженнях розглядаються і вирішуються за правилами КПК України. Позивачем такий факт на момент розгляду справи судом першої інстанції та на даний час не доведений.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди вказують на відсутність судових рішень про незаконність дій органу досудового розслідування, проте така позиція суду суперечить змісту статей 1174, 1176 ЦК України, за яким шкода відшкодовується незалежно від вини посадових осіб. Ухвалою слідчого судді від 10 лютого 2017 року бездіяльність слідчого у невнесенні грошових коштів до банку визнано незаконною, зобов`язано надати для огляду вилучене майно та визнано незаконною бездіяльність процесуального прокурора у кримінальноиу провадженні. 08 серпня 2017 року слідчим суддею частково скасований арешт майна.

(2) Позиція Національної поліції України

У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів неправомірності дій відповідачів як підстави для відшкодування шкоди.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

08 лютого 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ (далі - Закон від 15 січня 2020 року № 460-ІХ).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

14 липня 2016 року о 08 год 15 хв. до чергової частини Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення по телефону 102 від оперативного чергового Управління прикордонного загону про те, що вони затримали двох громадян Канади та Японії відповідно до порушення статті 332 ККУ. Відомості про кримінальне правопорушення внесено слідчим СВ Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області до ЄРДР 14 липня 2016 року № 0001527.

Згідно протоколу огляду місця події від 14 липня 2016 року, складеного старшим слідчим СВ Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Лепетко Я. Л., у відповідача ОСОБА_1 вилучено 4 400 доларів США, 90 доларів США, 80 доларів США, 10 доларів США, 2 долари США, 500 євро, 400 євро, 1100 євро, 250 євро, 200 юань, 10 000 форінтів, 4 000 форінтів, 60 000 форінтів, 5 000 форінтів, 500 форінтів.

15 липня 2016 року слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Щербан П. П. у кримінальному провадженні №0001527 винесено ухвалу про арешт паспортів, які мають ознаки підробки та майна, у тому числі майна, яке належить позивачеві, а саме: грошові кошти громадянина Канади ОСОБА_1 в сумі 4400 доларів США та 182 долари США, 79500 угорських форинтів, 200 китайських юанів та 2350 євро.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду у справі №303/7587/16-к від 10 лютого 2017 року, частково задоволено скаргу та визнано неправомірною бездіяльність слідчого Мирончук В. С. щодо невнесення в банк грошових коштів в сумі 4400 доларів США та 182 долари США, 79500 угорських форинтів, 200 Китайських юанів та 2350 євро, вилучених у громадянина Канади ОСОБА_1 , які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001907 внесеному до ЄРДР 26 серпня 2016 року, та визнано бездіяльність Горвата А. А. - процесуального прокурора у кримінальному провадженні № 0001907, внесеному до ЄРДР 26 серпня .2016 року, яка полягає у неналежному нагляді за додержанням слідчим Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення.

08 серпня 2017 року слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №303/7587/16-к прийнято ухвалу, якою клопотання адвоката Мельник П. П. задоволено частково, скасовано арешт, накладений ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 15 липня 2017 року у кримінальному провадженні №0001527, внесеному до ЄРДР 14 липня 2016 року, в частині що стосується паспорта громадянина Канади ОСОБА_1 та грошових коштів громадянина Канади ОСОБА_1 в сумі 4400 доларів США та 182 долари США, 79500 угорських форинтів, 200 Китайських юанів та 2350 євро, в решті відмовлено. Зобов`язано слідчого Мирончук В. С. повернути безпосередньо громадянину Канади ОСОБА_1 паспорт на його ім`я та на відповідальне зберігання (шляхом поміщення на депозитний рахунок уповноваженого банку АБ «Укргазбанк») грошові кошти в сумі 4400 доларів США та 182 долари США, 79500 угорських форинтів, 200 Китайських юанів та 2350 євро до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0001907, внесеному до ЄРДР 26 серпня 2016 року.

Відповідно до листа № 5-11349/106/26/1-2017 від 18 вересня 2017 року заступника начальника СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області І. В. Немеш зазначено, що 13 вересня 2017 року грошові кошти, вилучені у ОСОБА_1 в сумі 2182 доларів США, 250 Євро та 79500 форинтів, були поміщені на депозитний рахунок ГУНП в Закарпатській області уповноваженого банку АБ «Укргазбанк». За фактом виявлення в спецпакеті № 4308722 підроблених грошових коштів, які відмовилася прийняти на депозитний рахунок касир даного банку в сумі 2 400 доларів та 2100 євро, внесено відомості до ЄРДР за № 0001907 від 14 вересня 2017 року за статтею 199 КК України.

Відносно неналежного вилучення та подальшого зберігання вилученого майна у громадянина ОСОБА_1 працівниками Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області під час розслідування кримінального провадження № 0001527 та виділеного з нього провадження № 0001907 прокуратурою Закарпатської області за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2017 року внесені відомості за № 000488 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 388 КК України.

Досудове розслідування у вказаних кримінальних провадженнях №0001527, №0001907, №000488 триває і не завершено.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Дії (бездіяльність) слідчих, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

Питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, що не регулюються нормами КПК України, суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).

Позивач обґрунтовує завдання йому шкоди незаконними діями слідчого, які полягають у порушенні слідчим порядку вилучення, зберігання грошових коштів у нього та незаконному накладенні арешту на грошові кошти, який скасований ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 08 серпня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2017 року клопотання адвоката Мельник П. П. задоволено частково, скасований арешт, накладений ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 15 липня 2017 року у кримінальному провадженні № 0001527, внесеному до ЄРДР 14 липня 2016 року, в частині, що стосується паспорта громадянина Канади ОСОБА_1 та грошових коштів громадянина Канади ОСОБА_1 , в решті відмовлено. Зобов`язано слідчого Мирончук В. С. повернути безпосередньо громадянину Канади ОСОБА_1 паспорт на його ім`я та на відповідальне зберігання (шляхом поміщення на депозитний рахунок уповноваженого банку АБ «Укргазбанк») грошові кошти до прийняття рішення у кримінальному провадженні № 0001907, внесеному до ЄРДР 26 серпня 2016 року.

Зі змісту ухвали від 08 серпня 2017 року вбачається, що арешт скасовано з мотивів ненадання слідчим будь-якого обґрунтування необхідності продовження такого арешту, непідтвердження слідчим дій з арештованим майном та встановлення слідчим суддею, що на даний час відпали підстави в арешті паспорта громадянина Канади ОСОБА_1 та грошових коштів громадянина Канади ОСОБА_1 . Тобто, арешт скасовано не у зв`язку з незаконним накладенням арешту і незаконними діями слідчого, а в зв`язку з тим, що відпали підстави арешту.

Щодо посилань позивача в обґрунтування заявленого позову про неправомірність дій слідчого під час вилучення та зберігання грошових коштів, то такі не заслуговують на увагу.

За фактом неналежного вилучення та подальшого зберігання вилученого майна у громадянина ОСОБА_1 працівниками Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області під час розслідування кримінального провадження №0001527 та виділеного з нього №0001907, прокуратурою Закарпатської області за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2017 року внесені відомості за № 000488 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 388 КК України та проводиться досудове розслідування, яке є незавершеним.

За вказаних обставин суд обґрунтовано відмовив у заявленому позові, оскільки, стверджуючи про необхідність попереднього судового рішення, яким має бути встановлено протиправність відповідних дій, рішень чи бездіяльності державного органу при здійснені кримінального провадження, як підстави для відшкодування шкоди, суд правильно врахував, що спірні деліктні правовідносини виникли у зв`язку з втратою вилучених коштів через їх підробку, а такі дії становлять предмет досудового розслідування та мають бути підтверджені відповідним рішенням суду, ухваленим у порядку КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що позивач не довів наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями органів держави та збитками, які позивач зазнав.

Відсутність складових цивільного правопорушення свідчить про необґрунтованість завлених позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів і не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Ргопіпа V. ІІкгаіпе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

Є. В. Петров