Провадження № 2/201/1018/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

03.10.2019р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с. № 2 4).

В позовній заяві позивачка посилалася на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.06.2005р. Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. На даний час, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу. Відповідач є працездатним та має можливість брати участь в утриманні доньки, але між сторонами відсутня згода про надання регулярної матеріальної допомоги, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.10.2019р. позовна заява прийнята до розгляду, провадження відкрито і призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 13).

В наданому суду 20.01.2020р. відзиві на позовну заяву, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав в повному обсязі з тих підстав, що після фактичного припинення у 2015р. шлюбних відносин, ним в повній мірі виконуються обов`язки по утриманню дитини, надаються готівкові кошти, даруються подарунки, забезпечується відпочинок, тощо, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають (а.с. № 37-38).

В наданій до суду 14.02.2020р. відповіді на відзив, позивачка ОСОБА_1 додатково зазначила, що після фактичного припинення шлюбних відносин у 2015р. відповідач не надає грошових коштів та не надав суду жодного доказу про матеріальну допомогу. Якщо відповідач і надає грошові кошти, то особисто доньці ( а.с. № 41-42).

Позивачка в судове засідання 17.02.2020р. не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 36). В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 25.11.2019р., в якій вона просила справу розглядати за її відсутності (а.с.№ 4).

Відповідач в судове засідання 17.02.2020р. також не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка від 18.12.2019р. (а.с. № 36), про причини неявки суд не сповістив, будь-яких клопотань про відкладення слухання справи або неможливості явки до суду не надав.

За таких обставин, враховуючи заяву позивачки та неявку відповідача при належному повідомленні, суд розглянув цивільну справу 17.02.2020р. за відсутності обох сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи 17.02.2020р. здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Підстав для винесення по справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, передбачена ч. 1 ст. 280 ЦПК України (у справі наявний відзив відповідача).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази за правилами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Донецькій області (а.с. № 8).

Малолітня донька мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 . Дані обставини не спростовував і відповідач по тексту свого відзиву на позов від 20.01.2020р., а навпаки, підтвердив.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, встановленого ч.5 ст. 157 СК України (в редакції Закону України від 03.07.2018р.).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п.п. 1. 2, 3, 3-1, 3-2 частини 1 ст. 182 СК України (в редакції Законів України від 17.05.2017р. та 03.07.2018р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від пред`явлення позову.

За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач разом з дружиною та дитиною не проживає, про що він зазначає у відзиві на позов, є працевлаштованим (як зазначає по тексту позову позивачка та не спростовано відповідачем у відзиві), інших дітей відповідач не має, у відзиві останній не зазначає про непрацездатних батьків або будь-яку свою хворобу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2019р. до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.).

При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020р.» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років становить : з 01.01.2020р. - 2218грн., з 01.07.2020р. 2318грн., з 01.12.2020р. - 2395грн.

Посилання відповідача на те, що він надає матеріальну допомогу доньці (у тому обсязі, що вважає за потрібне), у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд оцінює критично, виходячи з того, що належних та допустимих доказів тому, не надано.

При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу аліментів за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, а також приймаючи до уваги результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768грн.40коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2019р. за майновими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 141, 180 - 184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. 2 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 03.10.2019р.

Рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.