Справа № 643/9795/20
Провадження № 2/643/3386/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Коцюбинської М.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка) 23.06.2020 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 386232,15 грн., що в еквіваленті дорівнює 14500 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на початку серпня 2004 року до ОСОБА_1 звернувся відповідач з проханням позичити йому 14500,00 доларів США, яких йому не вистачало для купівлі квартири АДРЕСА_1 . Між позивачем та ОСОБА_2 15.08.2004 у присутності ОСОБА_3 укладений договір позики, який вони оформили розпискою в порядку, передбаченому ст. 1047 ЦК України. 15.08.2004 відповідач отримав від позивача грошові кошти готівкою в сумі 14500,00 доларів США. Грошові кошти передані, а відповідачем отримані, що підтверджується розпискою від 15.08.2004. За досягнутою домовленістю відповідач зобов`язався повернути грошові кошти за першою вимогою позивача. Станом на дату подання позову відповідач вказану у розписці суму не повернув. 22.09.2019 з метою досудового врегулювання спору, позивач запросила до себе додому ОСОБА_2 та письмово попросила його протягом тридцяти днів повернути їй 14500,00 доларів США, вручивши йому вимогу про повернення боргу від 21.09.2019. Борг ОСОБА_2 не повернув.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що дійсно отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти у розмірі 4500,00 доларів США, однак не зміг їх повернути у зв`язку з економічною кризою. Просив врахувати його скрутне матеріальне становище та розстрочити борг, а також звільнити його від сплати судових витрат, понесених позивачем.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити..

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Проти стягнення судового збору не заперечував. На уточнююче запитання суду пояснив, що відповідач станом на час вирішення справи не просить розстрочити виконання рішення суду та відмовляється від вказаного клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття визнання позову відповідачем, суд враховує таке.

Згідно розписки від 15.08.2004 року, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4500,00 доларів для придбання квартири АДРЕСА_1 . В розписці також зазначено, що у ОСОБА_2 зобов`язується повернути грошові кошти за першою вимогою ОСОБА_1 . Також у розписці зазначено, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти в повному обсязі у присутності ОСОБА_3 (а.с. 5).

21.09.2019 року відповідачем отримана вимога про повернення боргу (а.с. 6).

За договором позики, відповідно до статті 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 1 с. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з правових позицій, викладених в постанові ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, між сторонами у встановленій законодавством формі було укладено договір позики, за яким грошові кошти було передано відповідачу. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються відповідними положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Закінчення строку договору відповідно до частини 4 статті 631 ЦК України не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання.

Таким чином, обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та ухвалення відповідного рішення в підготовчому судовому засіданні.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 386232,15 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 3862,33 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за договором позики в розмірі 386232,15 грн. (триста вісімдесят шість тисяч двісті тридцять дві гривні п`ятнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , понесені останньою судові витрати в загальному розмірі 3862,33 грн. (три тисячі вісімсот шістдесят дві гривні тридцять три копійки).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.11.2020.

Суддя Д.А. Крівцов