РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання об`єкта незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину об`єкта незавершеного будівництва,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.05.1993 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент укладення шлюбу відповідачу, на підставі договору дарування від 17.02.1989 року №І-6ІІ, належало 48/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме три жилі кімнати площею 18,7 кв.м., 8,6 кв.м. та 6.1 кв.м., кухня площею 7,8 кв.м., сені площею 3,0 кв.м. та 5.4 кв.м. (всього житловий будинок загальною площею 49,6 кв.м.), гараж з підвалом, крильце, ворота №3, водопровід №1, а мостіння №2 та паркан №5 в загальному користуванні. Під час шлюбу у 2009 році сторони за власні спільні кошти збудували житлову одноповерхову прибудову з мансардним поверхом до житлового будинку по АДРЕСА_1 . В житловій прибудові на першому поверсі розмістили: гараж, кладовку, житлову кімнату, санвузол, кухню та коридор; на мансардному поверсі: чотири житлові кімнати, санвузол, гардеробну та коридор. За рахунок будівництва загальна площа прибудови на першому поверсі склала 102,7 кв.м., тобто була збільшена на 53,1 кв.м., а загальна площа мансардного поверху склала 102,3 кв.м. У зв`язку із завершенням будівництва, у 2009 році ПП ОСОБА_5 було виготовлено робочий план завершення будівництва житлової одноповерхової прибудови з мансардним поверхом до житлового будинку по АДРЕСА_1 , а ПП ОСОБА_6 надано технічний висновок. У жовтні 2009 року управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради погодило закінчення будівництва вказаної житлової прибудови. 11.12.2009 року рішенням Суворовської районної у м.Херсоні ради №185 погоджено Острянському А.Л. прийняття в експлуатацію закінчену будівництвом двоповерхову житлову прибудову загальною площею 146,3 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м. та зобов`язано ОСОБА_2 звернутися до інспекції отримання сертифіката відповідності будівель державним будівельним нормам, стандартам та правилам. 05.03.2010 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області видала ОСОБА_2 Сертифікат НОМЕР_1 , яким засвідчила відповідність закінченого будівництва об`єкта власної частини житлового будинку садибного типу, двоповерхового, загальною площею 205,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 державним будівельним нормам, стандартам та правил. Державна реєстрація права власності на закінчену будівництвом зазначену житлову одноповерхову прибудову сторонами не здійснена. 09.03.2016 року рішенням Суворовського районного суду м.Херсона у справі №668/1813/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Згоди про спосіб виділення кожному його частки житлового будинку в натурі між сторонами не досягнуто. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати об`єкт будівництва, а саме: двоповерховий житловий будинок, загальною площею 205,0 кв.м., що входить до складу 48/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину об`єкта будівництва двоповерховий житловий будинок, загальною площею 205,0 кв.м., що входить до складу 48/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та виділити вказану частку позивачу в натурі.

16.05.2020 року представник позивача надав до суду заяву про зміни до позовної заяви. Вимоги обґрунтував тим, що за час розгляду справи в суді спірний об`єкт незавершеного будівництва, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 , був введений в експлуатацію. При цьому ідеальна частка позивача та відповідача у домоволодінні збільшилася із 48/100 до 72/100. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить визнати за позивачем та відповідачем право спільної сумісної власності на 72/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 ; в порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем право власності 36/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.09.2016 року відкрито провадження у справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.08.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна спільного майна подружжя за заявою позивача ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 29.05.2020 року залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 в частині виділу частки житлового будинку в натурі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.05.2020 року закрито провадження у справі за позовом третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину об`єкта незавершеного будівництва, в зв`язку з відмовою від позовних вимог.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Треті особи без самостійних уимог ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, надали заяви, в яких повідомили, що самостійних вимог не мають, із позицією позивача згодні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01.05.1993 року, згідно актового запису про укладення шлюбу №04, зробленого 01.05.1993 року Подо-Калинівською сільською радою.

Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису про народження №1042, зробленого 27.12.1993 року Комсомольським відділом ЗАГСу, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На момент укладення шлюбу відповідачу, на підставі договору дарування від 17.02.1989 року №І-6ІІ, належало 48/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме три жилі кімнати площею 18,7 кв.м., 8,6 кв.м. та 6.1 кв.м., кухня площею 7,8 кв.м., сені площею 3,0 кв.м. та 5.4 кв.м. (всього житловий будинок загальною площею 49,6 кв.м.), гараж з підвалом, крильце, ворота №3, водопровід №1, а мостіння №2 та паркан №5 в загальному користуванні.

Згідно листа Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради №0115-500 від 15.10.2009 року, управління погодило закінчення будівництва житлової прибудови з мансардним поверхом до житлового будинку ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовської районної у м.Херсоні ради №185 від 11.12.2009 року погоджено ОСОБА_2 прийняття в експлуатацію закінчену будівництвом двоповерхову житлову прибудову загальною площею 146,3 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м. та зобов`язано ОСОБА_2 звернутися до інспекції отримання сертифіката відповідності будівель державним будівельним нормам, стандартам та правилам.

05.03.2010 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області видала ОСОБА_2 Сертифікат НОМЕР_1 , яким засвідчила відповідність закінченого будівництва об`єкта власної частини житлового будинку садибного типу, двоповерхового, загальною площею 205,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 державним будівельним нормам, стандартам та правил.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 09.03.2016 року у справі №668/1813/16-ц шлюб між сторонами розірвано.

Згідно довідки КП «ХБТІ» ХОР № 2671 від 16.07.2018 року встановлено, що домобудівля по АДРЕСА_1 , розташована на земельній ділянці площею 511 кв.м., та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 258,2 кв.м., житловою площею 139,9 кв.м., навісу літ. «Е», душу літ. «Ж», туалету літ. «З», огорожі №1, №2, №3, зливної ями №4, вимощення №І, які належать на праві особистої власності громадянам: ОСОБА_2 48/100 частини згідно договору дарування від 17.02.1989 року; ОСОБА_9 52/100 частини згідно з договором дарування від 30.12.2003 року. У зв`язку з тим, що на загальній земельній ділянці ОСОБА_2 провів реконструкцію власної частини житлового будинку з будівництвом двоповерхової житлової прибудови, згідно сертифіката відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам посвідченим Інспекцією ДАБК у Херсонській області від 05.03.2010 року ХС000154, ідеальні частки змінилися таким чином: ОСОБА_2 72/100 частини; ОСОБА_9 28/10 частини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про еєстрацію права власності №141353244 відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить 72/100 частина житлового будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.ст.60, 61 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, при цьому об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п.23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Частиною 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.ст.368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю, при цьому майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст.370 ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

В той самий час як вбачається з матеріалів справи, право спільної сумісної власності на майно припиняється у разі поділу цього майна між співвласниками, у відповідності до положень ч.3 ст.372 Цивільного Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини,чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ч.2,3 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України.

Судом, з урахуванням визнання відповідачем позову, неоспорюванням обставин, які позивач зазначила як підстави для задоволення своїх позовних вимог, встановлений факт, що домоволодіння по АДРЕСА_1 набуто сторонами в період шлюбу, вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Крім того, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо збільшення її частки майна, а саме визнання за нею права власності на житловий будинок, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині поділу майна подружжя шляхом визнання права власності з 76/100 частин по 36/100 частині за кожним з подружжя.

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 551,21 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 141, 206, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.368 369, 370, 372 ЦК України, ст.ст.57, 60, 61, 63, 69, 70 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання об`єкта незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину об`єкта незавершеного будівництва задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на 72/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 417,2 кв.м., житловою площею 215,4 кв.м., навісу літ. «Е», душу літ. «Ж», туалету літ. «З», огорожі №1, №2, №3, зливної ями №4, огорожі №1.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 36/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності на 36/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 .

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 551,21 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан