Справа № 214/6742/19
2/214/298/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника відповідача Горіна О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягунути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі ј частки з усіх видів заробітної платні (доходу) на час продовження навчання з 06.09.2019 року, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку або до закінчення навчання, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначила наступне. Відповідач по справі є її, позивачки, рідним батьком. Її батьки: мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 11 листопада 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого відповідач сплачував аліменти по рішенню Тернівського районного суду від 2004 року до її повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилось 18 років, але на момент звернення до суду вона є студенткою 1 курсу, групи ГОЕ-19, факультету географії, туризму та історії першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Криворізького державного педагогічного університету ІV рівня акредитації, денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2018 по 30.06.2023 року. Постійний дохід у неї відсутній. Стипендію ще не отримує. Влаштуватись самостійно на роботу на сьогодні не може, адже процес навчання у закладі триває з 9.00 годин до 16.00 годин з понеділка по п`ятницю. Вона, позивачка, мешкає разом із матір`ю та малолітньою сестрою, мати має невеликий дохід (приблизно 5000 грн. на місяць), який не може забезпечити належний рівень життя їхнього існування. Таким чином, вважає, що потребує матеріальної допомоги на час навчання від батька. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) "Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до положень глави 15 СК України аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Їй відомо, що відповідач постійно працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», шахта «Артем 1», 600 цех, дільниця 10 та щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої їй невідомо. Відповідач мешкає в іншій родині. Відповідач уникає будь-яких спілкувань з приводу аліментів після її повноліття та не бажає їх сплачувати добровільно. Тому, керуючись ст.ст. 199, 200 СК України, просить суд стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти щомісячно в розмірі ј частки з усіх видів заробітної платні (доходу) на своє утримання, на час продовження навчання.

В ході розгляду справи позивачкою та представником відповідача заявлялись клопотання про долучення доказів та оголошення пеперви, які задоволені.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання 12 лютого 2020 року не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Крім того, в ході розгляду справи подала письмові пояснення на заперечення відповідача, в яких зазначила, що станом на 11.11.2019 року, тобто на час проведення судового засідання, відповідачем не було виконано вимоги ухвали суду від 11.10.2019 року про надання у відповідності до вимог ст. 178 ч.4 ЦПК України відзиву на позов та його надіслання іншим учасникам справи. Просить письмові заперечення відповідача на її позовну заяву та додані до них докази, які не мають підтвердження направлення їх сторонам по справі, не приймати до уваги. Також зазначила, що посилання відповідача на той факт, що він не спроможний сплачувати аліменти у зв`язку з тим, що допомагає своїх матері, не відповідають дійсності, оскільки останній не надав жодного доказу свого матеріального стану. Крім того, у нього є рідний брат, що мешкає у м. Кривому Розі, який також допомагає матері, яка отримує пенсію. Просить врахувати, що вона має хронічні захворювання, перебуває на обліку у лікарів з 2016 року з діагнозом: збільшена щитовидна залоза. З 28.12.2019 року по 06.01.20202 року перебувала на лікуванні з діагнозом: сахарний діабет, тип 1.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов на адресу суду від нього не надходило. У судовому засіданні 29 листопада 2019 року його представником ОСОБА_4 надані письмові заперечення на позов, згідно яких відповідач зазначив наступне. На його утриманні перебуває його мати, яка важко хворіє. Позивач не навела ніяких доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачкою спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву, суд постановив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивачки.

В судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: свідоцтво про народження (а.с.4), довідка з навчального закладу (а.с.7), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.8), довідки про місце проживання (а.с.9,10), свідоцтво про народження (а.с.22), рішення суду (а.с.23), довідки про доходи (а.с.24, 25), свідоцтво про народження (а.с.31), виписний епікриз (а.с.32-33), інформація (а.с.34), квитанції (а.с.35-36), рішення суду (а.с.37), виписки із медичних карт (а.с.53,61,73), висновок спеціаліста (а.с.54), довідки (а.с.55-60, 63-72, 74-80), УЗД (а.с.62), чеки (а.с.81,83), ЕКГ (а.с.82), квитанції (а.с.84-85).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про народження (а.с.4), так як цей доказ стосується предмета спору, а саме підтверджує родинні стосунки між сторонами по справі.

Суд вважає належним доказом: довідку з навчального закладу (а.с.7), так як вона обґрунтовує заявлені позивачкою вимоги, а саме продовження нею навчання після досягнення повноліття.

Суд вважає належними доказами: довідки (а.с.9,10), свідоцтво про народження (а.с.22), так як вони стосуються предмета спору, а саме підтверджують проживання позивачки разом з матір`ю та перебування на її утриманні, а також перебування на утриманні матері позивачки ОСОБА_3 , крім позивачки, малолітньої дитини ОСОБА_5 , 2013 року народження.

Суд вважає належними доказами: довідки (а.с.24,25), так як вони стосуються предмета спору, а саме підтверджують відомості про доходи позивачки та її матері ОСОБА_3 .

Суд вважає належними доказами: виписки із медичних карт (а.с.53,61,73), висновок спеціаліста (а.с.54), довідки (а.с.55-60, 63-72, 74-80), УЗД (а.с.62), чеки (а.с.81,83), ЕКГ (а.с.82), так як вони стосуються предмета спору, а саме підтверджують відомості про стан здоров`я позивачки.

Суд вважає неналежними доказами: свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.8), рішення суду (а.с.23), так як вони не стосуються предмета спору.

Суд вважає неналежними доказами: свідоцтво про народження (а.с.31), виписний епікриз (а.с.32-33), інформація (а.с.34), квитанція (а.с.35-36), рішення суду (а.с.37-38), квитанції (а.с.84-85), так як з них не вбачається, що вони будь-яким чином впливають на розгляд справи.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази: свідоцтво про народження (а.с.4), довідка з навчального закладу (а.с.7), довідки про місце проживання (а.с.9,10), свідоцтво про народження (а.с.22), довідки про доходи (а.с.24, 25), виписка із медичної карти (а.с.53,61,73), висновок спеціаліста (а.с.54), довідки (а.с.55-60, 63-72, 74-80), УЗД (а.с.62), чеки (а.с.81,83), ЕКГ (а.с.82), допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази свідоцтво про народження (а.с.4), довідка з навчального закладу (а.с.7), довідки про місце проживання (а.с.9,10), свідоцтво про народження (а.с.22), довідки про доходи (а.с.24, 25), виписка із медичної карти (а.с.53,61,73), висновок спеціаліста (а.с.54), довідки (а.с.55-60, 63-72, 74-80), УЗД (а.с.62), чеки (а.с.81,83), ЕКГ (а.с.82), є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачці ОСОБА_1 виповнилося 18 років.

Позивачка ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с.9,10).

Позивачка ОСОБА_1 навчається на 1 курсі денного відділення Криворізького державного педагогічного університету, термін навчання до здобуття ступеню бакалавр по 30 червня 2023 року, у вересні 2019 року отримала стипендію у розмірі 1300грн. (а.с.7, 25).

Мати позивачки працює, отримує заробітну плату у розмірі 3948,15 грн. (а.с.24).

Позивачка хворіє на сахарний діабет, має захворювання щитовидної залози, у зв`язку з чим протягом з 2016 року по 2019 рік неодноразово зверталася до лікаря, перебувала на стаціонарному лікування, проходила медичні обстеження, здавала аналізи, купувала ліки (а.с.53-83).

Суд вважає встановленими вказані факти та обставини, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України.

Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Положеннями ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і / або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України.

Із аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: продовження навчання за будь-якою із форм; потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачка, яка є донькою відповідача, потребує матеріальної допомоги з боку батька ОСОБА_2 , оскільки навчається за денною формою навчання, у вересні 2019 року отримувала стипендію. Позивачка хворіє, у зв`язку з чим потребує постійного медичного обстеження та лікування. Мати позивачки отримує невеликий дохід, та крім позивачки, яка перебуває на її утриманні, має також на утриманні малолітню дитину.

Відповідачем допустимих, належних та достовірних доказів, які б підтверджували неможливість ним надання позивачці матеріальної допомоги, суду не надано, та у судовому засіданні не встановлено. Твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває мати, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

З урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, дотримуючись визначеного принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь та на утримання ОСОБА_1 , як повнолітньої доньки, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 6 вересня 2019 року та до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, здійснюючи розгляд в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд приходить до переконання, що позов підлягає повному задоволенню.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

В порядку ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.182, 191, 198-201 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 228, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 280-284, 354, 355, 430, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) на користь та на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 ), аліменти, як повнолітньої доньки, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 6 вересня 2019 року та до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачка має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Повне заочне рішення суду складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий суддя В.М. Прасолов