Справа № 523/9380/14-ц
Провадження №2/523/1044/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», Одеської філії Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних витрат, 3% річних та пені, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанії», Одеської філії Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних витрат, 3% річних та пені. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так, 04.09.2013р. ОСОБА_1 , звернувся із заявою про настання страхового випадку як особа, що постраждала від ДТП, що сталося 28.08.13 року, скоєного винною особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цивільна відповідальність якого застрахована у ПАТ «Українській пожежно-страховій компанії», що підтверджується полісом № АС/1718770 від 26.07.2013 року, дійсний до 25.07.2014 року.

Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною особою у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивачем було замовлено та проведено оцінку вартості відновлювального ремонту вантажного автомобілю марки Форд, модель Транзит, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно із висновком Бюро оцінки від 10.09.2013р. № 1668/13, його вартість із урахуванням фізичного зносу склала 40 583,87 грн., при курсі НБУ на той 1:7,99.

Під час розгляду справи судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу, висновком якої було встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Форд, модель Транзит, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 10 вересня 2013 року визначається рівною 33171,99 (тридцять три тисячі сто сімдесят одна) грв. 99 коп.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

При цьому відповідно до ст. 5 цього ж Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно- правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Оскільки позивач вчасно, протягом 3-х днів не подав заяву про настання страхового випадку, як передбачено Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за поважних причин.

Так позивач звернувся до КУ «Міська клінічна лікарня № 1» із травмою грудної клітини, переломом ребра праворуч, що підтверджується довідкою від 31.08.13 року. Тобто протягом перших 3-х днів після виникнення страхового випадку, позивач вже перебував на лікарняному. 02.09.2013 року позивач звернувся до поліклініки за місцем мого мешкання, що знаходиться у с. Великий Дальник, згідно із довідкою наданою поліклінікою Біляївської ЦРЛ, код 01998704, від 14.09.2013 року, де зазначено, що позивач дійсно знаходився на амбулаторному лікуванні у хірурга з 02.09.2013 року по 14.09.2013 року, за підписом лікаря ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 33.1.4. Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

При цьому у відповідності до ст. 36.7, цього ж Закону України „ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів", рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Крім шкоди, що завдана автомобілю, також були понесені додаткові витрати на транспортування автомобілю (за евакуацію) у розмірі 684, 00 грн., згідно квитанції № 90055927 від 05.09.2013 року та зберігання автомобілю на штрафному майданчику у розмірі 500 грн. згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1/9 від 05.09.2013 року і у розмірі 1 440,00 грн., згідно із квитанцією № 90055922 від 05.09.2013р. та актом виконаних робіт від 05.09.2013 року № 1/9 від СПД ОСОБА_4 .. Крім того, позивачем було витрачено 600 грн. на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобілю, згідно з умовами договору від 05.09.2013 року між позивачем та ТОВ «Консалтинговою компанією «Бюро оцінки Стефанович», в особі директора Стефанович И.А. і квитанцією про нарахування коштів у розмірі 612 грн. (разом із послугами банку) від 05.09.2013 року № 1Р055.

Проте досі страховою компанією не прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування або про її відмову, яке передбачено чинним законодавством, проте не надання відповідного рішення, є фактичною відмовою у здійсненні мені виплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 991 ЦК, рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Така відмова має бути направлена страхувальнику у строк, визначений законом або договором.

У своєму листі від 10.01.2014 року № 67, який позивачу було надіслано у відповідь на його заяву про виплату страхового відшкодування від 12.11.2013 року, страхова компанія повідомляє, що позивачу необхідно надати автомобіль для проведення оцінки. Однак у додатках до вказаної заяви позивачем було надано звіт про вартість відновлювального ремонту вантажного автомобілю, і законом не передбачено обов`язкове проведення оцінки оцінщиком страхової компанії. Тобто ті умови, які пред`явлені страхової компанією є незаконними, такими що навмисно затягують процес здійснення належного позивачу страхового відшкодування.

Відповідно до ст.36.1. Закону України „ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів" Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до ст. 36.7, цього ж Закону, рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Проте підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) відповідно до ст. 37.1.1. Закону є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; ст.37.1.2. Закону: вчинення особою, відповідальність якої застрахована(страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); ст.37.1.3. Закону: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; відповідно до ст.37.1.4. Закону: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; згідно з ст. 37.1.5. Закону: одержання страхувальником повного відшкодування шкоди за договором майнового страхування від особи, яка її завдала.

Позивач вважає, що не має жодної підстави з вищезазначених, яка б могла бути застосована при прийнятті рішення щодо відмови мені у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 37.2. Закону, рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Позивач вважає, що оскільки протягом року з моменту настання страхового випадку Страховою компанією не було прийнято жодного вмотивованого рішення щодо здійснення позивачу страхової виплати за цим страховим випадком, то він вважає, що це є фактичною відмовою у виплаті.

З 10.01.2014 року, коли страховою компанією було надіслано лист № 67, замість прийняття вмотивованого рішення, позивач вважаю за необхідне обчислювати індекс інфляції та 3% річних за невиплачені вчасно кошти, що підлягали сплаті за настання страхового випадку.

Позивач також вважає, що він має право на стягнення пені зі страховика, у відповідності до ст. 36 п. 5. Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", де за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно із полісом № АС/1718770 від 26.07.2013 року, укладеного ОСОБА_2 із ПАТ «Українською пожежно-страховою компанією», граничний розмір майнової компенсації становить 50 000 грн., з яких 1000 грн. - франшиза.

Враховуючи, що станом на цей час майнові вимоги позивача знецінились у зв`язку із інфляцією, позивач вважає, що він має отримати шкоду з урахуванням індексації.

Виходячи з цього, розмір 3 % річних та інфляційних витрат з 10.01.2014 року по 27.11.2019 року складає: 5 856,45 грн. (3% річних) та 53163,46 грн. (інфляційних витрат), розрахунок додається. Крім того пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 196 грн. Строк нарахування штрафу (пені) - не більше 6 місяців від дня порушення зобов`язання, якщо інше не встановлене договором (ч. 6 ст. 232 ГК). Стягнення штрафу (пені) обмежується останніми 12 місяцями (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК)усього прострочених днів 2 148, усього штрафу (пені) 196 грн.,

Витрати на транспортування автомобілю 684, 00 грн., зберігання автомобілю на штрафному майданчику у розмірі 500 грн. і 1 440,00 грн., а також витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобілю у розмірі 612 грн., оплата за проведення судової експертизи 4 521,60 грн. Загальна сума вимог: 33 171,99 грн. (основний борг) +5 856,45 грн. (3%) + 53163,46 грн. (інфляційні витрати)+ 196 грн. (пеня за 6 місяців) + 684, 00 грн. + 500 грн. + 1 440,00 грн. (транспортування) + 612 грн. (оплата висновку експерта) + 4 521,60 гри. (судові витрати) = 99 461,5 (дев`яноста дев`ять тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 50 копійок.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Української пожежно-страхової компанії» та Одеської філії Приватного акціонерного товариства «Української пожежно-страхової компанії» солідарно страхове відшкодування за страховим випадком (дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.08.13 року, за участю винної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на користь ОСОБА_1 , а саме: вартість матеріального збитку пошкодженого автомобілю марки Форд, модель Транзит, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 33171,99 (тридцять три тисячі сто сімдесят одна) грн. 99 коп.; а також 5 856,45 гривень (3% річних) + 53163,46 грн. (інфляційні витрати) + 196 грн. (пеня за 6 місяців); 612 гривень (оплата висновку експерта) + 4521,60 грн. (судові витрати на проведення судової експертизи).

Окрім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його користь витрати на транспортування автомобілю (за евакуацію) у розмірі 684, 00 грн., зберігання автомобілю на штрафному майданчику у розмірі 500 грн. і 1 440,00 грн., франшизу у розмірі - 1000 грн..

В судове засідання представник позивача подала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у її відсутність.

Представники Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 28.08.2013 року о 12 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Форд» держномер НОМЕР_2 по вул. Стовбова в м. Одесі, виконуючи поворот ліворуч не переконався в безпеці маневру, не надав переваги в русі автомобілю марки «Форд» держномер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з нім. Від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало порушення вимог п. п. 10.1, 16.6 „Правил дорожнього руху" водієм ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність по ст.124 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною особою у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (Т.1., а.с. 6)

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «Українській пожежно-страховій компанії», що підтверджується полісом № АС/1718770 від 26.07.2013 року, дійсний до 25.07.2014 року. (Т.1., а.с 54)

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року N 1961-IV. На час виникнення спірних правовідносини існувала редакція Закону від 04.02.2013р..

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

При цьому відповідно до ст. 5 цього ж Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно- правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

04.09.2013р. ОСОБА_1 , звернувся із заявою про настання страхового випадку як особа, що постраждала від ДТП, що сталося 28.08.13 року, скоєного винною особою ОСОБА_2 . При цьому, в заяві про відшкодування шкоди ОСОБА_1 надав страхової компанії оцінку вартості відновлювального ремонту вантажного автомобілю марки Форд, модель Транзит, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно із висновком Бюро оцінки від 10.09.2013р. № 1668/13, вартість із урахуванням фізичного зносу склала 40 583,87 грн. (Т1., а.с. 17)

На вищевказану заяву ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 10.01.2014р. за № 67 надала відповідь, згідно якої пропонувало надати для огляду представнику страховика пошкоджений транспортний засіб. (Т1., а.с. 14)

Відповідно до ст. 33.1.4 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Судом встановлено, що після ДТП позивач звернувся до КУ «Міська клінічна лікарня № 1» із травмою грудної клітини, переломом ребра праворуч, що підтверджується довідкою від 31.08.13 року. Тобто протягом перших 3-х днів після виникнення страхового випадку, позивач вже перебував на лікарняному. 02.09.2013 року позивач звернувся до поліклініки за місцем мешкання, що знаходиться у с. Великий Дальник, згідно із довідкою наданою поліклінікою Біляївської ЦРЛ, код 01998704, від 14.09.2013 року, де зазначено, що позивач дійсно знаходився на амбулаторному лікуванні у хірурга з 02.09.2013 року по 14.09.2013 року, за підписом лікаря ОСОБА_3 (а.с. 16)

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ст. 36.1 Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 36.2 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

В своїх запереченнях на позовну заяву, яка були надані 21.10.2014р. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» посилається на те, що відповідно до ст. 37.1.3 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Позивач, за твердженням відповідача, не надав для огляду пошкоджений автомобіль Форд державний номерний знак НОМЕР_1 , а також не надав документів, що підтверджують неможливість виконання цього зобов`язання з поважних причин. Представника відповідача також вважають, що наданий позивачем звіт №1668/13 про незалежну оцінку відновлюваного ремонту вантажного автомобіля Форд державний номерний знак НОМЕР_1 є неналежним доказом, що оскільки представників страхової компанії не повідомляли, а також не викликали на проведення експертизи. (Т1, а.с. 51-53)

Однак з матеріалів справи не вбачається, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_1 ..

Позивачем було замовлено та проведено оцінку вартості відновлювального ремонту вантажного автомобілю марки Форд, модель Транзит, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно із висновком Бюро оцінки від 10.09.2013р. № 1668/13, його вартість із урахуванням фізичного зносу склала станом 10.09.2013р. суму у розмірі 40 583,87 грн.. (Т1., а.с. 71-104)

Враховуючи позицію відповідача, а також думку представника позивача, ухвалою суду від 20.02.2019р. було призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою встановлення суми матеріальної шкоди, яка була заподіяна автомобілю Форд державний номерний знак НОМЕР_1 . (Т.2, а.с. 61)

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 19-2099 від 19.08.2019р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю Форд державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 10.09.2013р. становить суму у розмірі 33171 гривня 99 копійок. (Т.2., а.с. 68-80)

Відповідно до ст. 36.4 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Враховуючи той факт, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взагалі не прийняло жодного рішення щодо виплати або відмови у виплати страхового відшкодування, то вищевказаний факт свідчить про невиконання своїх обов`язків передбачених ст. 36.1, 36.4 Закону.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом № АС/1718770 від 26.07.2013 року, дійсний до 25.07.2014 року. (Т.1., а.с 54)

Згідно цього полісу страхова суму ліміт відповідальності визначена за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 гривень, при цьому сума франшизи визначена у розмірі 1000 гривень.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача суму у розмірі (33171 гривня 99 копійок -1000=32171,99) 32171 гривень 99 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами ст. 36.2. Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним

розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийнятий рішення про виплату або відмовити.

Позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування 04.09.2013р.. (Т1., а.с. 57)

Отже страховик повинний був прийняти рішення не пізніше 03.12.2013р., однак цього не зробив.

В своїх позовних вимогах позивач просить стягнути інфляційні витрати у розмірі 53163 гривні 46 копійок, в період з 10.01.2014р. по 27.11.2019р..

Суд розраховую інфляційні збитки за формулою [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу].

Отже, враховуючи вимоги диспозитивності, суд бере до уваги період визначений позивачем, тобто з 10.01.2014р. по 27.11.2019р., проте з розрахунку боргу у розмірі 32171,99.

За вищевказаний період інфляційні збитки складають суму у розмірі 46 819.91 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відсоткова ставка:3% річних розраховується за формулою:[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 10.01.2014 року по 27.11.2019 року складає 5 677.26 грн., яка підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до 36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Стягнення штрафу (пені) обмежується останніми 12 місяцями (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК), проте позивач просить стягнути пеню у розмірі 196 грн., враховуючи принципи диспозитивності, вони підлягають стягненню у розмірі визначеному позивачем.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина ОСОБА_2 встановлена постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною особою у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (Т.1., а.с. 6)

На підставі викладеного, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивач ОСОБА_1 необхідно стягнути суму франшизи у розмірі 1000 гривень, витрати на транспортування автомобілю у розмірі 684 гривні, витрати пов`язані із зберіганням автомобілю у розмірі 500 гривень та 1440 гривень.

Суд також вважає, що витрати за проведення судової автотоварознавої експертизи у розмірі 4521,60 (Т.2, а.с.187) необхідно стягнути у рівних частках з відповідачів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 , тобто по 2260 гривень 80 копійок з кожного.

В той же час, витрати за проведення первісного експертного дослідження у розмірі 612 гривень не підлягають задоволенню, оскільки дана експертиза не призначалась судом.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 724 гривні 80 копійок, підлягають стягненню у рівних частках з відповідачів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 , тобто по 362 гривні 40 копійок з кожного.

Суд також вважає, що не підлягають задоволенні позовні вимоги позивача щодо Одеської філії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки остання є структурним підрозділом юридичної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,10,12,258,259,263-265,268, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», Одеської філії Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних витрат, 3% річних та пені - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (, місце знаходження 04080, Київська область, м. Київ, Подільський р-н, вулиця Кирилівська, будинок 40)

на користь

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

суму страхового відшкодування у розмірі 32171 гривень 99 копійок, інфляційні втрати у розмірі 46 819 гривень 91 копійка, три відсотків річних у розмірі 5 677 гривень 26 копійок, пеню у розмірі 196 гривень, витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 2260 гривень 80 копійок, судовий збір у розмірі 362 гривні 40 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 87488 гривень 36 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )

на користь

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

суму франшизи у розмірі 1000 гривень, витрати на транспортування автомобілю у розмірі 684 гривні, витрати пов`язані із зберіганням автомобілю у розмірі 500 гривень та 1440 гривень, витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 2260 гривень 80 копійок, судовий збір у розмірі 362 гривні 40 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 6247 гривень 20 копійок.

4. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської філії Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних витрат, 3% річних та пені - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя

Складено та підписано 27.02.2020р.