Єдиний унікальний номер справи 484/2997/19
Провадження № 22-ц/812/1978/20 Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 листопада 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі:

представника відповідача Сімцис Ю.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Миколаївгаз" рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, яке ухвалено 28 вересня 2020 року о 13 годині 09 хвилин, в приміщені того ж суду, під головуванням судді Медведєвої Н.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Миколаївгаз" про зобов`язання відновити газопостачання будинку та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

24 червня 2019 року ОСОБА_1 пред`явив до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Миколаївгаз" (далі АТ ОГС «Миколаївгаз») зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу, яку постачає АТ ОГС «Миколаївгаз». Особовий рахунок № НОМЕР_1 за вказаною адресою відкрито на ОСОБА_1

26 січня 2018 року, за його заявою, працівниками відповідача був демонтований газовий лічильник в його будинку за вказаною вище адресою, який був направлений на експертизу, та складений акт про виявлені порушення № 1430.

06 березня 2018 року був встановлений новий лічильник та опломбований, про що також складено акт № 019549.

У липні 2018 року він отримав повідомлення про припинення газопостачання, в якому відсутня вказівка на підстави для припинення газопостачання.

05 вересня 2018 року газопостачання до будинку позивача було припинено, про що складений акт №024628, де АТ «Миколаївгаз» зазначило борг в сумі 23 551 гривня 46 копійок.

Посилаючись на викладені обставини, та на те, що він повністю сплачував за газ відповідно до показів лічильника, жодної заборгованості не має, вважає, що припинення газопостачання його будинку є незаконним, просив визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати його відновити газопостачання до належного йому будинку та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

АТ ОГС «Миколаївгаз» проти позову заперечував, вказували, що був встановлений факт втручання позивачем у роботу лічильника, у зв`язку з чим був здійснений розрахунок не облікованого об`єму природного газу в сумі 23 501 гривня 14 копійок. Через наявність зазначеної заборгованості позивачу був припинений розподіл природного газу. Отже рішення щодо припинення газопостачання будинку позивача є законним.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії АТ "Оператор газорозподільної системи" "Миколаївгаз" та зобов`язано його за власний рахунок відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи" "Миколаївгаз" на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 5 000 гривень та на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 1 681 гривню 60 копійок.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду І інстанції, АТ "Оператор газорозподільної системи" "Миколаївгаз" оскаржило його в апеляційному порядку та посилаючись на неповне з`ясування обставини справи та неправильне застосування положень матеріального закону, просило рішення суду скасувати і відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду 1 інстанції - без змін, оскільки суд ухвалив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Так, задовольняючи частково позов, суд 1 інстанції виходив з того, що позивачем доведено обставини на які посилається та підтверджено належними та допустимими доказами, права позивача порушені, отже позов в частині вимог про визнання дій неправомірними щодо відключення газопостачання та зобов`язати відновити газопостачання до будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню, при цьому відновлення газопостачання слід здійснити за рахунок відповідача. Крім того, позивачем доведено моральні страждання, які судом частково задоволені.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду, погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.

За Конституцією України, ст.ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Для цього він досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

При цьому, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції виходить з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 374 ЦПК України, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених статтями 375, 383 ЦПК України.

Зокрема, він повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Рішення суду І інстанції у повній мірі відповідає виписаному.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовані статтею 714 ЦК України та спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 №2494, який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.

Пунктом 1 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

Відповідно до пункту 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з положеннями пунктів 3, 4 Глави 10 Розділу Х Кодексу ГРС експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація.

Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

Під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) або його уповноваженою особою. Якщо споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. У разі відмови від підпису будь-кого з членів комісії або споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) чи уповноваженої ним особи в акті експертизи про це робиться відповідний запис (пункти 5, 8 Глави 10 Розділу Х Кодексу ГРС).

Пунктом 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Згідно пунктів 1, 2 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Як передбачено пунктом 6 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

У разі визнання споживачем (несанкціонованим споживачем) факту умисного пошкодження ним пломби/ЗВТ (лічильника газу), про що окремо зазначається в акті про порушення, заходи з проведення експертизи чи позачергової або експертної повірки не проводяться.

Відповідно до пункту 8 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Згідно пункту 9 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника.

Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.

За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника ЗВТ чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (пункт 11 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС ).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом І інстанції, 26 листопада 2014 року, між ОСОБА_1 та ПАТ «Миколаївгаз» укладено договір про надання послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

01 квітня 2016 року позивачем підписана заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу. Отже позивач є споживачем послуг з газопостачання за адресою свого домоволодіння: АДРЕСА_1 , які надаються АТ ОГС "Оператор газорозподільної системи" "Миколаївгаз" (а.с. 27).

26 січня 2018 року ОСОБА_1 , виявив зупинку газового лічильника та звернувся до ПАТ «Миколаївгаз» із заявою № ЗК-3637-Мк02-0118, в якій повідомив про зупинку лічильника газу марки «Самгаз» G-4 №2386149, рік випуску/повірки 2003, просив провести його демонтаж та експертизу.

Того ж дня, працівниками ПАТ «Миколаївгаз», в присутності позивача, складний акт №2037 про виявлення порушення, згідно якого виник сумнів у правильній роботі, встановленого за адресою позивача, лічильника газу №2386149 з причини ознак порушень конструкції лічильника, у тому числі справності лічильного механізму. Вказаний акт був підписаний позивачем та представниками відповідача.

Також 26 січня 2018 року працівниками ПАТ «Миколаївгаз» складений акт про порушення № 1430 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого було встановлено порушення підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме: наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, зазначено про необхідність направлення лічильника на експертизу та зобов`язано позивача надати лічильник в ПАТ «Миколаївгаз» на експертизу (а.с. 6,7).

Одночасно повідомлено, що комісія оператора ГРМ з розгляду даного акту про порушення буде проводити засідання 23 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 о 10.30 год. та запрошено споживача на засідання комісії. Вказаний акт був підписаний позивачем та представниками відповідача. Також, в акті позивач зазначив, що в роботу газового лічильника не втручався та сам звернуся до відповідача з приводу зупинки лічильника (а.с. 8, 9).

Згідно акту № 1939 демонтажу лічильника газу марки «Самгаз» G-4 «'RS/2001-LA»' №2386149, рік випуску 2003, складений акт № 92 від 26 січня 2018 року (а.с. 12), відповідно до змісту якого побутовий газовий лічильник направляється на експертизу.

За результатами експертизи лічильника газу «Самгаз» G-4 №2386149, рік випуску/повірки 2003, складений акт № 92 від 13 лютого 2018 року, в якому зазначено, що на склі відлікового механізму в місці розташування цифрового ролику червоного кольору та третього чорного цифрового ролику виявлені наскрізні отвори. Після відкриття відлікового механізму виявлено пошкодження на інших його деталях у вигляді сколів та подряпин. Зроблений висновок про порушення конструкції лічильника, наявність вільного доступу до відлікового механізму (а.с. 63).

23 лютого 2018 року на засіданні комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу, про що складений протокол № 4 (а.с. 54), розглядався акт про порушення № 1430 від 26 січня 2018 року та акт експертизи лічильника газу від 13 лютого 2018 року, о/р за адресою: АДРЕСА_1 та прийнято рішення провести нарахування збитків згідно п.п. 1, п. 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ; копію розрахунку вручити абоненту особисто, при неможливості вручення направити поштою; через відсутність довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки вирішити питання щодо заміни лічильника або інших дій неможливо, повторно розглянути дане питання після отримання інформації про результат: придатність або непридатність ПЛГ.

Відповідно до довідки №704 про реєстрацію лічильника газу від 13 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 встановлений лічильник №10816962 (а.с. 4).

Згідно протоколу № 5 засідання комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу від 16 березня 2018 року комісією серед інших питань був розглянутий акт про порушення № 2037 від 26 січня 2018 року, за результатами розгляду якого комісія прийняла рішення: визнати ПЛГ непридатним для подальшої роботи, рекомендувати технічним службам прийняти заходи для заміни лічильника. Провести за о/р донарахування збитків згідно пунктів 1, 3 розділу XI Кодексу ГРС. Копію розрахунку надати абоненту. Вказане рішення міститься в пункті 2 протоколу.

На підставі рішення комісії складений акт-розрахунок, відповідно до якого позивачу за період з 06 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року нарахований не облікований об`єм природного газу 2479,82 куб.м, вартість якого складає 23 501 гривня 14 копійок.

20 липня 2018 року споживачу направлене повідомлення про припинення газопостачання та 05 вересня 2018 року будинок позивача відключений від газопостачання у зв`язку із заборгованістю, про що складений акт №024628, в якому помилково вказана дата 05.09.2021р (а.с. -12).

Як вбачається з копії рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 лютого 2020 року, у справі №484/5024/19 за позовом ОСОБА_1 , яке було залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року, було визнано протиправним та скасовано рішення Первомайського відділення ПАТ «Миколаївгаз», яке міститься в приписі п.2 протоколу № 5 засідання комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу від 16.03.2018 року та Акті-розрахунку не облікованих об`ємів природного газу та їх вартості від 16.03.2018 року, на суму 23 501 гривню 14 копійок.

При цьому вказаним рішенням встановлено, що експертиза лічильника газу типу «Самгаз» G-4 «RS/2001-1LA», №2386149, результатами якої керувалася комісія по розгляду Актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу приймаючи оскаржуване рішення, була проведена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме неправомочним складом комісії для проведення експертизи лічильників газу та підписана лише двома її членами, що ставить під сумнів достовірність висновків даної експертизи, а тому комісія по розгляду Актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу, приймаючи оскаржуване рішення, не мала правових підстав керуватися ними; рішення Первомайського відділення ПАТ "Миколаївгаз", яке міститься в приписі пункту 2 протоколу № 5 засідання комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу від 16 березня 2018 року було прийнято неправомочним складом комісії.

Крім того, у вказаній постанові від 14 квітня 2020 року, Миколаївській апеляційний суд встановив відсутність порушень відповідачем строків повірки лічильника газу, який був встановлений у 2003 році у позивача (а.с.106-111, 112-120).

Матеріали справи також містять рішенням Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області від 20 травня 2020 року яким відмовлено в позові АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу внаслідок несанкціонованого втручання в лічильник, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року (а.с. 100-101).

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, наведені позивачем обставини щодо порушення відповідачем строку повірки лічильника газу, встановленого в його будинку, порушення вимог чинного законодавства під час проведення експертизи лічильника газу типу «Самгаз» G-4 «RS/2001-1LA», №2386149, протиправність рішення Первомайського відділення ПАТ «Миколаївгаз», яке міститься в приписі п.2 протоколу № 5 засідання комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу від 16.03.2018 року, відсутності у позивача заборгованості перед відповідачем в сумі 23 501,14грн., доказуванню не підлягають, оскільки ці обставини встановлені вищевказаними рішеннями судів.

За такого, на момент розгляду цієї справи, заборгованість позивача перед відповідачем була відсутня, що також було підтверджено представником відповідача в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень, то слід вказати наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній до 16 вересня 2011 року, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64 цс 19) вказано: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом».

Вказана справа стосувалася спірних правовідносин, які виникли з договору банківського владу, укладеного 16 грудня 2015 року, тобто за умови дії норм матеріального права, а саме статті 4 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції, як і в цій справі, що розглядається.

Проте, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від відповідного висновку про застосування статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц в частині застосування норм права при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за порушення договору банківського вкладу.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Тобто, статті 4 та 22 Закону «Про захист прав споживачів» у чинній редакції, прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Отже, протиправні дії відповідача, які виразилися в порушенні прав споживача, призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації позивачем побуту, необхідності звертатись до суду для відновлення порушеного права, тобто позивачу була завдана моральна шкода у виді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, що дає йому право на відшкодування такої шкоди.

Враховуючи тривалість протиправного відключення будинку позивача від газопостачання (з вересня 2018р.), а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди належить частковому задоволенню в сумі 5 000 гривень і законних підстав для зменшення його розміру колегія суддів не вбачає.

Оскільки суд 1 інстанції дійшов таких же висновків, то його рішення, і в цій частині, є законним та обґрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги про інші недоліки судового рішення, то вони не можуть братися до уваги, оскільки відповідач не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог.

Крім того, зазначені доводи спростовуються матеріалами справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги АТ ОГС «Миколаївгаз» не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Миколаївгаз" залишити без задоволення, а рішенняПервомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: П.П.Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 01 грудня 2020 року.