26.11.2020 Справа № 756/4292/20
Справа пр. №2/756/3887/20
ун. №756/4292/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

представник позивача - Татарчук О.Л.,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (далі - ТОВ "Київська комунальна компанія") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 серпня 2014 року між ТОВ "Київська комунальна компанія" та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг №14/02/06/844.

За умовами вказаного договору ТОВ "Київська комунальна компанія" зобов`язалось надавати ОСОБА_1 послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання ОСОБА_1 послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати за надані послуги.

Як стверджував позивач, ОСОБА_1 належним чином не виконує договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг від 15 серпня 2014 року №14/02/06/844, допустила заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 25037,49 грн.

З цих підстав ТОВ "Київська комунальна компанія" просило суд стягнути з ОСОБА_1 указану заборгованість, а також пеню за прострочення виконання зобов`язань за договором у сумі 150,10 грн, втрати від інфляції у сумі 1020,02 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 798,24 грн.

27 серпня 2020 року, до початку розгляду справи по суті, позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Київська комунальна компанія" заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 26722,93 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язань за договором у сумі 150,10 грн, втрати від інфляції у сумі 1383,00 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1123,71 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Київська комунальна компанія" до суду не подала.

19 листопада 2020 року позивач подав до суду заяву, в якій зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідач сплатила заборгованість за житлово-комунальні послуги, а тому у зв`язку з цим ТОВ "Київська комунальна компанія" не підтримує своїх позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 26722,93 грн. Проте позивач просив суд стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов`язань за договором у сумі 150,10 грн, втрати від інфляції у сумі 1383,00 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1123,71 грн, врахувавши надміру сплачені ОСОБА_1 кошти у сумі 315,60 грн, Керуючись ч. 3 ст. 142 ЦПК України, ТОВ "Київська комунальна компанія" просило суд стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2102,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги свого довірителя з урахуванням поданої 19 листопада 2020 року заяви.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що не змогла своєчасно сплатити заборгованість за житлово-комунальні послуги у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши вступні слова представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року).

Суб`єктами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, балансоутримувач та управитель (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV та ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно з зазначеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

15 серпня 2014 року між ТОВ "Київська комунальна компанія" (виконавець) та ОСОБА_1 (споживач) укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг №14/02/06/844, за умовами якого ТОВ "Київська комунальна компанія" зобов`язалось своєчасно надавати ОСОБА_1 послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання споживачем послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати за надані послуги (а. с. 16-21).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Усупереч наведеним законодавчим приписам відповідач ОСОБА_1 систематично не виконувала взяті на себе за договором про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг від 15 серпня 2014 року №14/02/06/844 зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати за спожиті житлово-комунальні послуги, станом на 30 квітня 2020 року допустила заборгованість у сумі 26772,93 грн, що складається з заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд, прибудинкової території у сумі 21351,88 грн, заборгованості за надані послуги охорони у сумі 5263,05 грн, заборгованості за надані послуги за технічне обслуговування та ремонт системи контролю доступу та системи відеоспостереження у сумі 108,00 грн (а. с. 53).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошоаого зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно з п. 2.6 договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг від 15 серпня 2014 року №14/02/06/844 за несвоєчасне здійснення власником (користувачем) оплати за надані послуги, починаючи з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка буде діяти на момент прострочення оплати, за весь період прострочення.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Пеня за прострочення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором, нарахована позивачем, складає 150,10 грн.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Станом на 30 квітня 2020 року втрати позивача від інфляції становили 1383,00 грн, три проценти річних від простроченої суми - 1123,71 грн.

Після пред`явлення ТОВ "Київська комунальна компанія" позову про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг від 15 серпня 2014 року №14/02/06/844 відповідач ОСОБА_1 сплатила заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 27038,53 грн, що перевищує суму, заявлену позивачем до стягнення.

Зважаючи на те, що позивач просив зарахувати надміру сплачені кошти у сумі 315,60 грн у рахунок сум, які підлягають стягненню з відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ТОВ "Київська комунальна компанія" частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача втрати від інфляції у сумі 1217,50 грн (150,10 грн пені + 1383,00 грн - 315,60 грн надміру сплачених коштів = 1217,50 грн), три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1123,71 грн.

За приписами ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зважаючи на те, що ТОВ "Київська комунальна компанія" не підтримує своїх позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд присуджує судовий збір у сумі 2102,00 грн з відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, 1; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 38261519) втрати від інфляції у сумі 1217 (тисяча двісті сімнадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1123 (тисяча сто двадцять три) гривні 72 (сімдесят дві) копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, 1; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 38261519) судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 (нуль) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2020 року