Провадження № 2-з/761/1169/2020
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притула Н.Г.,

при секретарі: Кутіковій М.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2020 року до суду надійшла зазначена заява про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви

В заяві заявник просить: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежиле приміщення, а саме: приміщення з №1 по №9 (групи приміщень №19-а) (в літ. А), що розташоване за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00), що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на праві власності.

Заява обґрунтована тим, що 21.07.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений попередній договір купівлі-продажу зазначених нежитлових приміщень. На виконання договору заявниця, як вона зазначає, передала 414 016,50 грн., що становило 15 000,00 доларів США. Так як заявниці стало відомо, що приміщення є спірними, вона прийняла рішення про розірвання попереднього договору купівлі-продажу приміщень. Вона через нотаріуса повідомляла ОСОБА_2 про повернення авансового внеску, проте кошти не повернуті.

Як зазначає заявник, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на сайті OLX та на сайті Realt.ua містяться оголошення про продаж нежилого приміщення, а саме: приміщення з №1 по №9 (групи приміщень №9-а) (в літ. А), що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що було предметом купівлі - продажу за Попереднім договором. Дане нежиле приміщення є єдиним активом ОСОБА_2 , відповідача по справі. У випадку його відчуження третім особам Позивач не матиме можливості задовольнити свої законні вимоги та виконати рішення суду про розірвання попереднього договору купівлі - продажу та стягнення боргу з відповідача у розмірі 414016,50 грн.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Водночас, згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, як вбачається із заяви, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про розірвання попереднього договору та стягнення боргу, проте предметом вказаних вимог не є безпосередньо нерухоме майно на яке позивач просить накласти арешт, тобто в даному випадку суд не в змозі встановити співмірність вимог заяви та позовних вимог, як це встановлено ст. 150 ч. 3 ЦПК України.

Водночас, суду не надано доказів того, що в даному випадку не застосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, а також те, що заявником належним чином не мотивовано, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду - у випадку розірвання попереднього договору та стягнення суми авансу, а також вимоги заяви про забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами з якими позивачка має намір звернутися до суду, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула