Справа № 212/5543/20
У Х В А Л А

01 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш дім» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

13 серпня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш дім» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш дім» заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 1837 гривень 75 копійок; 3 % річних від простроченої суми в розмірі 88 гривень 70 копійок; інфляційні витрати в розмірі 114 гривень 08 копійки та судовий збір в розмірі 210 гривень 20 копійок.

30 листопада 2020 року боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу в якій зазначила, що вимоги стягувача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки нею неодноразово оскаржувався розрахунок вартості послуг. Також просила стягнути зі стягувача на користь боржника понесені судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ та роз`яснити стягувачу його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Щодо заяви ОСОБА_1 в частині стягнення судових витрат слід зазначити наступне.

Положеннями ст.141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами при розгляді справ позовного провадження.

Натомість, положення розділу ІІ ЦПК України, який регулює розгляд справ в порядку наказного провадження, не містять норм щодо розподілу витрат за подання заяви про скасування судового наказу.

Крім того, ст.7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено повернення судового збору у випадку скасування судового наказу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що подання заяви про скасування судового наказу є правом боржника у разі його не згоди з судовим наказом, приходжу до висновку, що судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу залишаються за заявником, а відтак у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині стягнення судових витрат належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 171, 258-261, ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш дім» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ №212/5543/20, 2-н/212/1368/20, виданий 13 серпня 2020 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Наш дім» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 .

Роз`яснити стягувачу право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

В задоволенні заяви в частині стягнення судових витрат відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. Г. Пустовіт