Номер провадження 2/754/2422/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2020 року м. Києва

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

при секретарі Шевчук М.В.,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги, тим, що мати позивача, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві. Мати була єдиним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . На момент відкриття спадщини та протягоим наступних 6 місяців, позивач знаходився під вартою, в Миколаївському слідчому ізоляторі, та був звільнений з-під варти, відповідно до Ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва тільки 26 березня 2019 року. Після звільнення з-під варти, позивачу стало відомо, що мати померла та відкрилась спадщина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Позивач звернувся до приватного нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини, але у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини, 27.09.2019 року, приватним нотаріусом, була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що після смерті матері позивач перебував у місцях позбавлення волі та не мав реальної можливості звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, він пропустив строки для прийняття спадщини, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення з вищевказаним позовом до суду та позивач просить суд надати йому шести місячний додатковий строк для прийняття спадщини за законом.

В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача Поздняков М.В., подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Позов підтримує та просить його задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду на позовну заяву, відповідно до змісту якого вбачається, що останній просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу за відсутності представника Київської міської ради.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 47 років (свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 а.с. 12).

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивач по справі ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (Серія НОМЕР_2 а.с. 11).

Постановою приватного нотаріуса КМНО Стрельченко О.В. від 27.09.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , оскільки позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови приватного нотаріуса КМНО Стрельченко О.В. від 27.09.2019 року, вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 за даними пошуку спадкових справ в Спадковому реєстрі (інформаційна довідка № 57696993), інформація про заведені спадкові справи відсутня. Спадкова справа № 39/2019, була заведена 26.09.2019 року за заявою позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з позовної заяви він пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через те, що не знав про факт смерті матері та оскільки після смерті матері перебував в місцях позбавлення волі, тому на велике переконання суду вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України ст. ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 27.02.2020 року.

Суддя: