ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» листопада 2020 року

м. Харків

справа № 638/2146/20-ц

провадження № 22ц/818/3513/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря- Колосовської А.Р..

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, представниця відповідача - Золотарьова І.В.,

третя особа - Державна казначейська служба України

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року в складі судді Семіряд І.В.

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Державна казначейська служба України про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних витрат.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Свідоцтво про смерть видано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 . Свідоцтво про смерть видано на підставі рішення Волновахського районного суду Донецької області від 27 березня 2019 року.

Зазначив, що Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою відкрито дві спадкові справи № 209/2019 та № 210/2019, на підставі його заяв від 28 березня 2019 року. На запит нотаріальної контори відповідач надав листи, в яких зазначено, що борг з невиплаченої пенсії перед ОСОБА_2 складає 123 147,28 грн, а перед ОСОБА_3 - 97 720,00 грн за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2018 року.

Вказав, що він отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані вище суми невиплаченої пенсії після смерті батьків.

У серпні 2019 року через відділення Укрпошти він отримав недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 в розмірі 55 058,32 грн та ОСОБА_2 в розмірі 77 983,50 грн.

Вважав, що відповідач незаконно відмовив у виплаті недоотриманої пенсії за життя батьків, а саме після смерті ОСОБА_3 недоотримано 42 661,68 грн, а після смерті ОСОБА_2 - 45 163,78 грн.

Зазначив, що загальна сума компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період з липня 2016 року по липень 2019 року включно складає 55 801,56 грн.

Просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на його користь 143 627,02 грн, з яких - 42 661,68 грн в якості невиплаченої пенсії після смерті ОСОБА_3 , 45 163,78 грн - в якості невиплаченої пенсії після смерті ОСОБА_2 , 10 129,88 грн - в якості компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період з липня 2016 року по липень 2019 року після смерті ОСОБА_3 (виплачена частина), 12 617,60 грн - в якості компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку порушенням термінів їх виплати за період з липня 2016 року по липень 2019 року після смерті ОСОБА_2 (виплачена частина), 16 056,19 грн - в якості компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період з липня 2016 року по липень 2019 року після смерті ОСОБА_3 (не виплачена частина), 16 997,89 грн - в якості компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період з липня 2016 року по липень 2019 року після смерті ОСОБА_2 (не виплачена частина).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 - 45 163,78 грн та після смерті його батька ОСОБА_3 - 42 661,68 грн, а всього - 87 825,46 грн, які належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 липня 2019 року, в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подали апеляційні скарги, в яких ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати частково, а саме в частині відмови у компенсації втрати частин грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, а Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просив рішення скасувати в повному обсязі та ухвалити нове судове рішення суду, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_1 зазначив, що, ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції не врахував, що основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі, пенсії). При цьому компенсація за порушення строку виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення; що нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів; що правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням.

02 червня 2020 року до суду апеляційної інстанції від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зазначив, що розмір пенсії ОСОБА_3 на момент звернення за пенсією (12 липня 2019 року) за дні життя за період з 11 липня 2016 року по 30 вересня 2019 року складав 55 058,32 грн, розмір пенсії ОСОБА_2 на момент звернення за пенсією (12 липня 2019 року) за дні життя за період з 11 липня 2016 року по 30 вересня 2019 року складав 77 983,50 грн, які виплачені в серпні 2019 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - визнано неподаною та повернуто Управлінню.

02 жовтня 2020 року до суду апеляційної інстанції від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач та його представниця вважали, що рішення суду є законним, а апеляційна скаргу - необгрунтованою. При цьому зазначили, що правових підстав для задоволення позовних вимог, а також - апеляційної скарги позивачки немає, оскільки постановою Верховного Суду від 25 червян 2020 року скасовано судові рішення першої та апеляційної інстанцій, на які посилалася позивачка.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що вимоги ОСОБА_1 в частині реалізації його прав як спадкоємця на пенсії спадкодавців є обгрунтованими та підлягають задоволенню, однак право на компенсацію має особистий характер, оскільки виникає у конкретної особи, яке у зв`язку із смертю припиняється, тому в цій частині вимоги ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Волновахського районного суду Донецької області у справі № 221/1916/19-ц встановлено факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк Донецької області, Україна, внаслідок кардіосклерозу (а.с.24).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року у справі № 639/1786/19-ц встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області, Україна, що є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть (а.с.20-23).

29 березня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 (а.с.18).

29 березня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 (а.с.19).

29 березня 2019 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою на підставі заяв ОСОБА_1 заведено спадкові справи №№ 209/2019, 210/2019 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25, 26, 27, 28).

Як вбачається з відповідей Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №№ 323/04.20-20, 324/04.20-20 від 18 червня 2019 року у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, заборгованість за пенсією складає 97 720,00 грн за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2018 року. У зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, заборгованість за пенсією складає 123 147,28 грн за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2018 року (а.с.29, 30).

10 липня 2019 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадщина складається із Ѕ частини заборгованості за пенсією у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, заборгованість за пенсією складає 123 147,28 грн за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2018 року.

Із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 324/04.20-20 від 18 червня 2019 року вбачається, що відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тому виплати недоодержаної пенсії буде переглянуто та проведено розрахунок (а.с.31).

10 липня 2019 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається із заборгованості за пенсією у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, яка складає 97 720,00 грн за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2018 року, а також із Ѕ частки заборгованості за пенсією у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, яка складає 123 147,28 грн за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2018 року (а.с.32).

За повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 6012/02.21-20 від 13 листопада 2019 року, 12 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління з заявами про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) і ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і свідоцтвами про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманих за життя сум пенсій ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . Після розрахунку в серпні 2019 року центром поштового зв`язку ОСОБА_1 виплачено недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 в розмірі 55 058,32 грн і ОСОБА_2 -77 983,50 грн (а.с.33).

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі, непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач успадкував належні спадкодавцям суми пенсії у відповідності до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавці мали право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавців пенсії не впливає на розмір виплат та не надає відповідачу права на обмеження цих виплат.

Свідоцтва про право на спадщину від 10 липня 2019 року та 12 липня 2019 року не оспорено та є чинними, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у виплаті пенсій спадкодавців спадкоємцю у повному обсязі є безпідставною.

Положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 428/5418/18 (провадження № 61-48756св18).

Що стосується стягнення компенсації витрат частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, колегія суддів виходить з наступного.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач порушував строки виплати пенсії, що належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому він як син та спадкоємець спадкодавців має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі, з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Частиною другою Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць після утримання податків і обов`язкових платежів, на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Як вже зазначено вище ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 , перед якими у відповідача існує заборгованість зі сплати пенсій у розмірі 97 720,00 грн та 123 147,28 грн відповідно. При цьому у серпні 2019 року ОСОБА_1 отримав недоотриману за життя пенсію ОСОБА_3 в розмірі 55 058,32 грн і ОСОБА_2 в розмірі 77 983,50 грн. Таким чином різниця невиплаченої недоотриманої пенсії становить 42 661,68 грн та 45 163,78 грн відповідно, а всього 87 825,46 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Стаття 1227 ЦК України регулює питання спадкування сум пенсії, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не була нарахована або стягнута компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати.

Компенсація частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати має компенсаторний характер.

За своєю правовою природою право на компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати має особистий характер, оскільки виникає у конкретної особи і має на меті забезпечити наявність засобів існування саме цієї особи. Тому, зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати припиняються.

Оскільки до складу спадщини входять тільки цивільні права та обов`язки, то не переходять у спадщину права і обов`язки спадкодавця в адміністративних, трудових, інших правовідносинах, якщо вони не набули цивільно-правового майнового змісту.

Не переходять у спадщину також цивільні права і обов`язки, нерозривно пов`язані з особистістю спадкодавця, котрі він не міг би нікому передати і за життя. Право на отримання компенсації частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати має особистий характер, оскільки покликане забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб.

Отже, зі смертю такої особи припиняється і право на отримання відповідної виплати.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 639/5047/16-ц (провадження № 61-11312св18).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку в цій частині про те, що Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, у зв`язку з чим правомірно відмовив у задоволенні цієї вимоги.

З огляду на це, безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відмови в задоволенні цієї вимоги.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 24 листопада 2020 року.