Провадження № 2/761/2593/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція будинку державних художніх колективів» про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

11 жовтня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява в якій позивач просить:

зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про заробітну плату за роботу в м.Чорнобиль (зоні відчуження) з 21.12.1986 року по 22.12.1986 року із зазначенням періоду перебування, зони небезпеки, кількості днів, годин, денної тарифної ставки, кратності зони, доплати за роботу у надурочний час, доплати за роботу у вихідні та святкові дні, збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках, оплати праці за тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках (із зазначенням показника преміювання, розміру премії та підстави її виплати), інших доплат та надбавок (за роботу в нічний час, за класність тощо із зазначенням розміру та підстави виплати);

зобов`язати відповідача видати позивачу історичну довідку про перейменування Державного підприємства «Дирекція будинку Державних художніх колективів».

Вимоги обгрунтовані тим, що позивач з 12.04.1979 року перебував в трудових відносинах з відповідачем та в грудні 1986 року направлявся до м.Чорнобиль для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС.

13.08.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати довідку про заробітну плату в м.Чорнобиль.

Проте листом від 05.09.2019 року відповідач відмовив у видачі довідки так як відсутні документи про заробітну плату.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача та звернувся до суду з позовом для захисту порушеного права, оскільки раніше позивачу видавалась зазначена довідка із підтвердженням його розміру тарифної ставки, а інші розрахунки проводяться на підставі та з врахуванням діючих нормативних актів, що спростовує твердження відповідача про відсутність документів.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не звертались до суду із клопотанням про проведення розгляду справи із викликом сторін.

19.11.2019 року до суду надійшов відзив Державного підприємства «Дирекція будинку Державних художніх колективів» на позовні вимоги в яких представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що позивач ніколи не перебував у трудових відносинах з ними. Позивач з 12.04.1979 року перебував в трудових відносинах з Українським гастрольно-концерним об`єднанням, а з 16.11.1987 року перебував в трудових відносинах з Київконцертом у зв`язку з реорганізацією Укрконцерту. Після ліквідації в 1994 році Укрконцерту було створено відповідача, який не є правонаступником Укрконцерту так як правонаступництво не передбачалось. Після ліквідації Укрконцерту певну частину кадрових та бухгалтерських документів було передано на зберігання до архіву ДП «ДБДХК» без складання відповідного акту. Так як частина документів дійсно передано до архіву підприємства, тому відповідач видає довідки колишнім працівникам зазвичай для оформлення пенсії. Відповідач не відмовив надати довідку представнику позивача, так як підприємство не має таких документів на підставі яких її можна надати. Також представник зазначив, що відповідач готовий надати позивачу довідку щодо його роботи за умови, що відомості про юридичні факти, які потрібно вносити до такої довідки належним чином будуть підтверджені відповідними наявними документами, що були передані Укрконцертом на зберігання до архіву ДП «ДБДХК». Крім того представник зазначив, що довідку про перейменування підприємства, яку вимагає представник позивача 18.11.2019 року надіслано йому на вказану ним адресу.

19 грудня 2019 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких представник відповідача зазначає, що діюче законодавство не зобов`язує підприємство видавати особі, що не перебувала з ним в трудових відносинах довідку про заробітну плату, зокрема у випадку, коли для складення такої довідки потребується інформація, яка не міститься в наявних у підприємства документах. А тому представник позивача не навів жодної правової норми, яка б зобов`язувала відповідача виконати позовні вимоги. Відповідач як державне підприємство у відповідності до положень Указу Президії Верховної Ради СРСР №9779 від 04.08.1983 року не вправі видавати позивачеві довідки про ті юридичні факти, які належним чином не підтверджені відповідними наявними документами.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши надані суду докази та врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Стаття 49 КЗпП України визначає, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Стаття 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 12.04.1979 року перебував в трудових відносинах з Українським гастрольно-концерним об`єднанням, а з 16.11.1987 року перебував в трудових відносинах з Київконцертом у зв`язку з реорганізацією Укрконцерту на підставі Розпорядження Ради міністрів УРСР від 03.07.1987 року №375-р.

Наказом міністерства культури України №96 від 28.02.1994 року ліквідовано Українське гастрольно-концертне об`єднання «Укрконцерт».

Як вбачається, правонаступника наказом не визначено.

Наказом міністерства культури України №182 від 08.04.1994 року створено з 12.04.1994 року Дирекцію Будинку державних художніх колективів з усіма правами юридичної особи, підпорядковану Міністерству культури України.

В серпні 2014 року відповідач надавав позивачу архівну довідку про заробітну плату для нарахування пенсії за період роботи з листопада 1982 року по жовтень 1987 року.

Крім того, в серпні 2014 року позивачу надавалась відповідачем довідка про перебува ння його на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 року №1497-878 та постановою ради міністрів СРСР і ВЦСПС від 06.06.1986 року №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, зокрема в період з 21 по 22 грудня 1986 року.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується копією посвідчення.

13.08.2019 року уповноважений представник позивача направив на адресу відповідача заяву в якій просив надати позивачу заповнену форму довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за роботу в м.Чорнобиль (зоні відчуження) з 21.12.1986 року по 22.12.1986 року із зазначенням періоду перебування, зони небезпеки, кількості днів, годин, денної тарифної ставки, кратності зони, доплати за роботу у надурочний час, доплати за роботу у вихідні та святкові дні, збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках, оплати праці за тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках (із зазначенням показника преміювання, розміру премії та підстави її виплати), інших доплат та надбавок (за роботу в нічний час, за класність тощо із зазначенням розміру та підстави виплати) та довідку про перейменування підприємства.

Листом від 05.09.2019 року за №03-227-03 Державне підприємство «Дирекція будинку Державних художніх колективів» повідомило представника позивача що вони не мають всіх зазначених представником документів та направили позивачу документи, які передані їм з Укрконцерту, зокрема: копію наказу Міністерства культури України «Про створення дирекції будинку державних художніх колективів від 08.04.1994 року №182; копія листа заступника директора Укрконцерту Місана В .Ф. до УВС Київської області про видачу перепусток учасникам концертів в м.Чорнобилі 21.12.1986 року вих. №6132/3 від 17.12.86р; копію платіжної відомості на видачу добових членам - ВІА «Кобза» за 21-22 грудня 1986 року; копію почесної грамоти, якою 21.12.1986 року в місті Чорнобилі було нагороджено ВІА «Кобза»; копію розрахунково-платіжної відомості на працівників Укрконцерту за грудень 1986 року.

Згідно із ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Отже, з врахуванням зазначених норм діючого законодавства можна зробити висновок, що лише власник або уповноважений ним орган має право видавати довідки про роботу працівника на підприємстві. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач не перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Дирекція будинку державних художніх колективів», відповідно останній позбавлений обов`язку видавати позивачу довідку про заробітну плату за роботу в м.Чорнобиль (зоні відчуження) з 21.12.1986 року по 22.12.1986 року із зазначенням періоду перебування, зони небезпеки, кількості днів, годин, денної тарифної ставки, кратності зони, доплати за роботу у надурочний час, доплати за роботу у вихідні та святкові дні, збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках, оплати праці за тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках (із зазначенням показника преміювання, розміру премії та підстави її виплати), інших доплат та надбавок (за роботу в нічний час, за класність тощо із зазначенням розміру та підстави виплати).

В той же час варто зауважити, що позивач не позбавлений можливості звернутись із відповідним зверненням до власника підприємства з якого було звільнено позивача для можливості отримати зазначену довідку.

Що ж стосується вимог позивача про зобов`язання відповідача видати історичну довідку про перейменування Державного підприємства «Дирекція будинку Державних художніх колективів», то заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вказану довідку надіслано представнику позивача 18.11.2019 року, що не заперечувалось представником позивача.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція будинку державних художніх колективів» про зобов`язання вчинити дії- в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула