Провадження №2/523/3487/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Дяченко В.Г., секретар судового засідання Мица А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

Позов мотивується тим, що відповідач є сином колишнього власника житла - ОСОБА_3 , який при укладанні договору купівлі-продажу 20.06.2019 року не повідомив покупця про реєстрацію в квартирі іншої особи.

Позивач не може в повному обсязі користуватись, володіти та розпоряджатись своїм майном через реєстрацію права користування його майном за іншою особою.

Відповідач у вказаній квартирі не проживає, виселився заздалегідь до продажу квартири добровільно, після виселення з житла з реєстрації не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивача.

В судове засідання сторони не з`явились, повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач відзиву, заяв та клопотань суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.06.2019 року, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей №П4-48892-ю/л від 13.03.2020 року, наданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, ОСОБА_2 зареєстрований з 09.11.2007 року за адресою:квартира АДРЕСА_1 .

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначенні статтями 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна.

Судом встановлено, що відповідач - колишній член сімї ОСОБА_3 , який за його згодою був зареєстрований в квартирі, як член її сімї.

Отже право відповідача на користування спірною квартирою виникло за згодою колишнього власника квартири.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом особами, які заселилися до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника.

Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої він вселився, права власності на це житло, а отже, припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселені, на користування житлом.

Права відповідача, який не є власником спірної квартири, на користування нею були похідними від прав колишнього власника цієї квартири, а з припиненням його права власності, припинилося ї право користування житлом відповідача.

Крім того, зі змісту постанови Верховного суду України від 16.01.2012р. вбачається, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК УРСР, ст.405). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою та про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд.

Заявлений позивачем спосіб захисту своїх прав є обгрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,5,10, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 24.11.2020 року.

Суддя: