Справа № 404/1197/20
Номер провадження 2/404/337/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Мохонько В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: вул. Дворцова, 32/29, м. Кропивницький), Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (місцезнаходження: пр. Слобожанський, 42, м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про скасування арешту з нерухомого майна , -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , по якій просить скасувати арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 12101971, зареєстровано 27.01.2012 10:41:36 за № 12101971 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України»; підстави обтяження: постанова про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 27.01.2012 Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Піскун); об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_3 ; власник ОСОБА_1 ; обтяжував: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 18.02.2020 року Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 12101971 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4 , співвласником якої є ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Фортечного ВДВС у м. Кропивницький від 12.02.2020 року, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-2803 від 11.05.1998 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , в рамках якого 27.01.2012 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, завершено по п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ за належністю до іншого відділу ДВС.

Відповідно до відповіді Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.06.2019 року, 27.12.2017 року державним виконавцем керуючись п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, постанову про арешт майна боржника відділом не виносилась.

Вказує, що строк виконання виконавчого листа №2-2803 від 11.05.1998 року про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 аліментів закінчився, заборгованість по аліментам відсутня.

За вказаних обставин, позивач змушений звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Частиною 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, а саме боржником, а відтак позов не належить розглядати в порядку цивільного судочинства (позовного провадження), тому у відкритті провадження в справі необхідно відмовити.

При цьому, роз`яснити позивачу його право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, на загальних підставах в порядку розділу VII (ст.ст. 447-453) ЦПК України, саме, із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про скасування арешту з нерухомого майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст судового рішення складено 02.03.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда В. В. Мохонько