Провадження № 2/522/5872/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.

розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.08.2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 7000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач виконував домовленість між сторонами про добровільну сплату аліментів до липня-серпня 2020 року, але у липні відповідач зменшив суму аліментів до 3 000 грн., а серпні сплатив лише 1000 грн. Позивач вказує, що відповідач працює неофіційно, займається ремонтом квартир, але може сплачувати аліменти у розмірі 7000 грн. щомісячно, адже раніше сплачував добровільну таку суму.

Ухвалою суду від 03.09.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 22.10.2020 року.

У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 22.10.2020 року розгляд справи було відкладено на 23.11.2020 року.

У судовому засіданні 23.11.2020 року позивач та її представник ОСОБА_4 підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відзиву до суду не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області.

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016 року у справі №497/16/16-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 про що свідчить довідка №73 від 20.08.2020 року видана головою правління ОСББ «ТАКІ-ДА».

Відповідно до довідки №153 від 18.08.2020 року Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №299 Одеської міської ради Одеської області Мельник Адель Олександрівна відвідує Одеський дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» №299 Одеської міської ради Одеської області з 12.08.2019 року.

Відповідно до довідки Одеської Загальноосвітньої школи №73 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області №272 від 18.08.2020 року ОСОБА_3 навчається в 1-Г класі однойменної школи.

З виписок по рахункам вбачається, що відповідач сплачував аліменти на утримання доньки не у фіксованій сумі, в деякі місяці і по 7000 грн., деякі по 2000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Згідно ч.ч.1,5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Станом на день ухвалення рішення прожитковий мінімум для дитини 6 років становить 2318 грн., розмір аліментів заявлений позивачем в 3 рази перевищує мінімальний рекомендований розмірі аліментів.

Суд, враховує, що позивачем не наведено які витрати здійснюються на дитину, щоб стягувати аліменти у розмірі 7 000 грн.

При визначенні розміру аліментів в основу полягає не розмір доходів батька, а необхідна сума для гармонічного розвитку дитини. Відтак, позивачем не представлено жодного доказу понесення витрат на доньку.

Крім того, суд враховує, що батьки мають виховувати та забезпечувати дітей однаково, в рівній мірі.

Тож, позивачкою не наведено які витрати здійснюються на дитини, що її утримання становить 14 000 грн. щомісяця (по 7 000 грн. з кожного з батьків).

Суд наголошує, що розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання дитини має бути достатнім для гармонійного розвитку дитини.

Відповідачем не доказано перебування на його утриманні інших утриманців, тому враховуючи рекомендований розмір аліментів, вимоги позивача та відповідача суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 25.08.2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 26.11.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар