Справа № 342/965/20
Провадження № 2/342/617/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно судового наказу від 13.04.2020 по справі № 342/416/20) та встановити стягнення аліментів з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 21.01.2014 до 06.12.2019. За час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка ОСОБА_3 . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинилися в 2018 році, добровільно участі у витратах на дитину відповідач не приймав, а тому позивач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі. 13 квітня 2020 року судом вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із розрахунком із сплати аліментів сума місячного розміру аліментів становить 889,50 грн. Неповнолітня дочка ОСОБА_4 має хронічне захворювання вроджена гіпотрофія м`язів правої кінцівки. Лікування хвороби потребує постійних оздоровчих процедур у медичних закладах. Розмір коштів на матеріальне забезпечення дитини (харчування, одяг, лікування, навчання та розвиток здібностей дочки) зростає з місяця в місяць і отримані аліменти в сумі 900-1000 грн. не покривають четвертини таких витрат. Тобто, встановлений судом розмір аліментів, на даний час є недостатніми коштами для утримання дитини та забезпечення нормального рівня її життя. ОСОБА_2 фізично здоровий, працює на роботі за межами України в Польщі та отримує хороший заробіток, конкретний розмір якого позивачу невідомий. Інших утриманців і аліментних зобов`язань, крім неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , відповідач не має. Однак, добровільно приймати участь у фінансовому забезпеченні дитини не бажає. Врегулювати даний спір в досудовому порядку, зокрема шляхом бесіди з відповідачем, не вдається. Зі слів ОСОБА_2 , він готовий сплачувати аліменти виключно в сумі, визначеній судом.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на офіційному сайті Судової влади України та шляхом направлення поштового відправлення (судової повістки) за адресою реєстрації місця проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2019 року по справі № 342/689/19 (провадження № 2/342/555/2019), яке 08 січня 2020 року набрало законної сили, розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 21.01.2014 виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 2; дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживанні з матір`ю ОСОБА_1 ; після розірвання шлюбу залишено позивачу прізвище « ОСОБА_6 ».

Те, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис за № 10 від 09.06.2015, стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09.06.2015 виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті (в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018) визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 згаданого Кодексу визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судовим наказом Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2020 року по справі № 342/416/20 (провадження № 2-н/342/18/2020), який набрав законної сили 13.04.2020, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; з 03.04.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 01.06.2020 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 1779,00 грн., про що свідчить копія розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 342/416/20 від 13.04.2020, складений начальником Городенківського РВ ДВС Якубів Р.В.

Із копії довідки від 29.10.2019 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має захворювання вроджена гіпотрофія м`язів правої кінцівки.

Позивач ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 в її користь аліменти в розмірі ј частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає вимогам частини 3 статті 181 СК України.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини передбачено статтею 183 згаданого Кодексу. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає, що є підстави для задоволення позову та зміни способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Керуючись роз`ясненнями, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення аліментів в зміненому розмірі слід проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній цивільній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/416/20 (провадження № 2-н/342/18/2020) від 13 квітня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, після набрання законної сили даним судовим рішенням слід визнати таким, що не підлягає виконанню, якщо відсутня заборгованість зі сплати аліментів за цим судовим наказом.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, судом задоволено позов, то з відповідача слід стягнути до державного бюджету судовий збір в розмірі, передбаченому пп.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 840,80 грн.

На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 19, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/416/20 (провадження № 2-н/342/18/2020) від 13 квітня 2020 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до державного бюджету судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Після набрання законної сили даним судовим рішенням зобов`язати ОСОБА_1 повернути до Городенківського районного суду Івано-Франківської області судовий наказ Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/416/20 (провадження № 2-н/342/18/2020) від 13 квітня 2020 року, за умови відсутності заборгованості по ньому.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Судове рішення складене 30.11.2020.

Суддя: Федів Л. М.