Справа № 310/5066/20
РІШЕННЯ
Іменем України
24 листопада 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мариніна О.В.
за участі секретаря судового засідання Мазняк О.Ю.
представника позивача ОСОБА_1 ( дистанційно)
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Бердянську цивільну справу № 310/5066/20 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на корить відповідача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу № 310/7646/17, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 21.11.2017 року, з нього стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Наразі у рамках виконання виконавчого провадження ВП №55255934 з заробітної плати позивача відраховується близько 4400 грн. щомісячно, проте його сімейне становище змінилось, оскільки від повторного шлюбу в нього народилась дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нинішня дружина має сина, біологічний батько якого участі в його матеріальному забезпеченні не приймає. Дружина наразі не працює, перебуває у соціальній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. У зв`язку з такими змінами сімейного стану, позивач наполягає на неможливості сплачували аліменти у розмірі, встановленому судовим наказом від 21.11.2017 року та просить зменшити їх розмір з ј до 1/6 частини від його заробітку (доходу).

Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, доводи якої зводяться до того, що позивач працює та отримує високий дохід, а тому має змогу сплачувати призначений судом розмір аліментів. Зазначила, що дитина з народження хворіє та потребує постійного реабілітаційного лікування, при цьому з позовом до суду про стягнення з позивача додаткових витрат на дитину, вона не зверталась, їй сплачуються лише ті кошті, які призначено судовим наказом. Зауважила, що всі діти платника аліментів мають бути однаково матеріально забезпечені, при цьому підрахувала, що у разі поділу теперішнього доходу позивача між усіма членами його родини та їх спільним сином, її дитина як раз отримує рівну частину доходу позивача з іншими членами його родини. На підставі викладеного позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти зменшення розміру аліментів до 1/5 частини від заробітку ( доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач не відмовляється утримувати сина згідно принципу однаковості матеріального забезпечення дітей, проте сума аліментів, які отримує його син є більшою, ніж залишається на утримання кожного з інших членів його родини. Зауважив, що відповідачка отримує таку ж заробітну плату, як і позивач, оскільки працюють вони в одному відомстві. Посилання відповідача на додаткові витрати на утримання дитини відповідачем не підтверджено доказами та не стосуються даного судового провадження. Наполягає на тому, що зі зміною сімейного стану позивача, змінився також його матеріальний стан, а тому просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 2013 року перебували у зареєстрованому і шлюбі, який у 2018 році було розірвано ( а.с. 11-14).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом № 310/7646/17, виданим Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 21.11.2017 року, з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно.

15.06.2018 позивачем зареєстровано повторний шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,актовий запис від 15.06.2018 року № 251.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15.07.2020 року Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у повторному шлюбі в позивача народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Згідно довідок про доходи ОСОБА_4 працює у військовій частині НОМЕР_3 , в період з січня по грудень 2018 року розмір його доходу 196022,66 грн. ( з них сплачено аліменти на суму 42928,57 грн.), з січня 2019 року по грудень 2019 року розмір доходу 231356,09 грн ( з них сплачено аліменти на суму 45140,72 грн.), з січня 2020 року по червень 2020 року дохід 123835,26 грн. (з них сплачено аліментів на суму 26612,28 грн.) (.а.с. 19-21).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує постійного нагляду та лікування з курсами 2-3 рази на рік (а.с. 61).

Згідно довідки дитячого лікаря-офтальмолога ОСОБА_5 потребує постійного спостереження дитячого лікаря офтальмолога 2-3 рази на рік, так як хвороба в дитячому віці має прогресуючу течію ( а.с. 62).

У судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що у позивача та відповідача задовільний стан здоров`я, обидва працездатні та працевлаштовані.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він одружився, від повторного шлюбу в нього народився син, дружина знаходиться у відпустці у зв`язку з вагітністю й пологами та разом зі своєю дитиною від попередніх відносин перебувають на його утриманні.

Враховуючи зміну сімейного стану позивача, наявність інших осіб на утриманні позивача, його матеріальний стан, стан здоров`я дитини та позивача, зважаючи, що народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів ( аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19), та приймаючи до уваги часткове визнання позову відповідачем в частині зменшення розміру аліментів до 1/5 частини доходу, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, що майновий стан позивача дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 1/6 від його заробітку (доходу) щомісячно і це не призведе до значного погіршення майнового стану новоствореної сім`ї позивача, захистить інтереси дитини від колишнього шлюбу та сприятиме її належному забезпеченню зі сторони батька, оскільки розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від взаємних обов`язків щодо дитини.
Керуючись ст.192 СК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом № 310/7646/17, виданим Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 21.11.2017 року, шляхом стягнення з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліментів у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні інших вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області О. В. Маринін