Справа № 128/981/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 17.07.2005 року, в якому народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На даний час шлюб між сторонами розірвано рішенням суду, однак в зв`язку із введенням на всій території України карантинних заходів для запобігання поширенню коронавірусу COVID - 19, вказане рішення суду не набрало законної сили.

Відповідач ОСОБА_2 взагалі не допомагає дітям, не приймає участі у їх вихованні та забезпеченні; належний рівень їх утримання позивач одна не зможе забезпечити.

Крім того, дитина ОСОБА_4 потребує постійного лікування та санаторного оздоровлення, в зв`язку з наявним захворюванням.

Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати.

За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі 8000 грн. щомісячно на трьох дітей, до досягнення ними повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги зменшує та просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1800 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення; справу просить розглянути в його відсутність.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено по справі, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_5 , батьками яких являються: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 5 - 7).

Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов від 07.04.2020 року, діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2898 від 06.03.2020 року, дитина ОСОБА_4 потребує постійного лікування та оздоровлення, санаторно - курортного лікування, оскільки має основний діагноз: сколеоз грудо-поперекового відділу хребта, плосковальгусні стопи, аномальне прикріплення хорди, протеїнурія, неуточнена, порушення мовного розвитку (а.с.8).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку, офіційно не працює, однак має мінливий дохід, за станом свого здоров`я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 180, 183 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 280 - 283, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_3 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1800 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 14.04.2020 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк оскарження даного рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя О.І. Бондаренко