Справа № 510/259/20
Провадження № 2/510/606/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 09.12.2019р.; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; копія договору купівлі-продажу від 17.10.2003р.; копія електронного витягу з відомостями про курс валют.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , діючий через свого представника - ОСОБА_5 , звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначивши, що 09.12.2019 р. між ним та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 була досягнута домовленість про купівлю належної їм квартири АДРЕСА_1 за 6000 доларів США. 09.12.2019р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивач передав відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали документи на квартиру (які були в них в наявності), ключі від неї. У майбутньому відповідачі пообіцяли позивачу укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивач організував догляд за придбаною нерухомістю, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до відповідачів, однак ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від посвідчення договору ухиляються, на прохання позивача про зустріч не реагують, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідачі пояснили, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу (09.12.2019р.) вони не рахувалися зареєстрованими власниками спірного майна, а фактично володіли ним, право власності на квартиру хоча і виникло внаслідок укладення договору купівлі-продажу від 17.10.2003р., однак не було зареєстровано у державному реєстрі прав власності на їхнє ім`я. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на квартиру на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину, крім того, письмовий договір купівлі-продажу від 09.12.2019р. було укладено від імені продавців, які на той час не були оформленими власниками об`єкту продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі - позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1 він не знав і не міг знати про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не мали права на відчуження нерухомості у зв`язку із тим, що вони на той час належним чином не оформили право власності на нерухомість (не зареєстрували її належним чином у відповідних органах). Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачем права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісним набувачем.

Як вже зазначалося вище, між позивачем та відповідачами була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості, згідно якої відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а позивач купив квартиру АДРЕСА_1 за 6 тис. дол. США. 09.12.2011р. позивач передав відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали позивачу документи на квартиру (які були в наявності). Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо квартири та встановленні права на нерухомість у позивача як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на квартиру за позивачем як добросовісним набувачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.05.2008р. Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області) право власності на:

-квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник