Провадження №22-ц/812/420/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2020 року м. Миколаїв

справа № 490/5241/19

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 а до Акціонерного товаривства «СБЕРБАНК», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГИПРОГРАД», Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та зняття арешту з майна, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 24 червня 2019 року під головуванням судді Чулупа О.С., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сбербанк» (далі АТ «Сбербанк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зняття арешту з майна.

Позивач зазначав, що 03 березня 2012 року в рахунок погашення частини його кредитної заборгованості приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 564, яким звернуто стягнення на нежитловий об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: літ."А-5" - адмінбудівля, загальною площею 894,1 кв.м.; літ "Б" - гаражний бокс, загальною площею 96,0 кв.м.; літ "В-2" - прохідна, загальною площею 31,5 кв.м., №1 - покриття; №22, 21 огорожа, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ГИПРОГРАД», на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є АТ «Сбербанк».

Посилаючись на незаконність вказаного виконавчого напису, ОСОБА_1 просив суд визнати його таким, що не підлягає виконанню, а також зняти накладений в ході примусового виконання цього виконавчого напису арешт на зазначене нерухоме майно.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі.

Не погодившись з ухвалою суду, АТ «СБЕРБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права щодо територіальної юрисдикції, просило ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва - за місцезнаходженням АТ «СБЕРБАНК».

Апеляційна скарга мотивована тим, що поданий ОСОБА_1 позов повинен був бути пред`явлений за місцезнаходженням відповідача (до Шевченківського районного суду м. Києва) або за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису, тобто, за місцезнаходженням Департаменту державної виконавчої служби (до Печерського районного суду м. Києва) чи за місцезнаходженням приватного нотаріуса Бочкарьової А.В. (до Печерського районного суду м. Києва).

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Представник АТ «СБЕРБАНК» адвокат Бондар О.Б., яка приймала участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції, підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача адвокат Мотельчук Ю.Ю., яка також є представником ТОВ «ГИПРОГРАД», вважала апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що цей спір підсудний Центральному районному суду м. Миколаєва.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам процесуального права.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, за змістом ч.2 ст.27 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас згідно з правилами, які врегульовані ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Із матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2012 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №564, яким звернуто стягнення на нежитловий об`єкт, який складається з: літ."А-5" - адмінбудівля, загальною площею 894,1 кв.м.; літ "Б" - гаражний бокс, загальною площею 96,0 кв.м.; літ "В-2" - прохідна, загальною площею 31,5 кв.м., №1 - покриття; № 22, 21 огорожа, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ «ГИПРОГРАД» на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є АТ «Сбербанк», в рахунок погашення частини кредитної заборгованості ОСОБА_1 в розмірі 2 119 513 доларів США 20 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 лютого 2012 року складає 16 930 883 грн. 40 коп.

Отже позов ОСОБА_1 був пред`явлений за правилами альтернативної підсудності - за місцем виконання виконавчого напису, тобто за місцем знаходження майна боржника іпотекодавця ТОВ «ГИПРОГРАД», на яке звернуто стягнення оспорюваним виконавчим написом та яке розташоване на території Центрального району міста Миколаєва, що є правом позивача.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України суддею Центрального районного суду м. Миколаєва вірно відкрито провадження у справі.

За такого, не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги на порушення судом норм процесуального закону в зв`язку із незастосування судом вимог ст.27 ЦПК України щодо підсудності справи Шевченківському районному суду міста Києва - за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи адресу місцезнаходження майна боржника, колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що дана справа належить до територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва за місцезнаходженням офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочкарьової А.В. або місцезнаходженням Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому було відкрито виконавче провадження з примусового виконання оспорюваного виконавчого листа.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те що ОСОБА_1 не є власником майна, з якого просить зняти арешт, та в його позовній заяві не зазначено обставин, якими він обґрунтовує дані вимоги, що свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами відповідно до ст. 44 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 189 ЦПК України остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу є завданням підготовчого провадження, яке починається після відкриття провадження у справі.

До того ж враховуючи підсудність заявлених ОСОБА_1 вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, Центральному районному суду м.Миколаєва, то заявлення в одному позові і вимог про зняття арешту, що відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України підлягають розгляду за правилами виключної підсудності, не свідчать про штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, висновок суду про завідомо безпідставність позову ОСОБА_1 на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі був би передчасним.

Не можна погодитися і з твердженнями апеляційної скарги про порушення судом вимог ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

За такого доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ЦПК України, є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374 ,375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 21 лютого 2020 року