ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4103/20 Справа № 203/158/20 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційні скарги Акціонерного товариства «Кристалбанк» та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»,

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Кристалбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання недійсними договорів, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Кристалбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання недійсними договорів.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м.Київ, вул. Лєскова, буд.9, ), Акціонерного товариства «Кристалбанк» (04053, м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.2, ), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна ( АДРЕСА_2 ), про визнання недійсними договорів.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року у справі №203/158/20 і закрити провадження у справі №203/158/20.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Кристалбанк» просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року у справі №203/158/20 та направити справу №203/158/20 на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

У відзиві ОСОБА_1 а на апеляційні скарги Акціонерного товариства «Кристалбанк» та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року просить ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року по справі № 203/158/20 залишити без змін, а Акціонерному товариству «Кристалбанк» та Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» у задоволенні апеляційних скарг на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року відмовити повністю.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 а звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Кристалбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання недійсними договорів.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яку було передано банку в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку на підставі договору іпотеки №012/03-00/132/2-08 від 04.08.2008 року.

Отже, відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що дана цивільна справа підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Приведені в апеляційній скарзі доводи АТ «Райффайзен Банк Аваль», що однією з позовних вимог є визнання недійсним договору відступлення права вимоги, сторонами якого є дві юридичні особи, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатись за правилами господарського судочинства та на підставі п.1-2 ч.1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі має бути закрито, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 а звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Кристалбанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання недійсними договорів, а саме:

- визнати недійсним договір факторингу від 24.05.2017 року укладений між АТ Райффайзен Банк Аваль в частині відступлення прав вимоги за Генеральною кредитною угодою від 04.08.2008 року №012/03-00/132-08, кредитним договором від 04.08.2008 року №012/03-00/133-08;

- визнати недійсним договір відступлення прав за іпотечними договорами від 25.05.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №1499, укладений між АТ Райффайзен Банк Аваль та АТ КРИСТАЛБАНК в частині відступлення пра вимоги за договором іпотеки №012/03-00/132/1-08 від 04.08.2008 року, договором іпотеки№012-03-00/132/2-08 від 04.08.2008 року;

- визнати припиненим зобов`язання за Генеральною кредитною угодою від 04.08.2008 року №012/03-00/132-08 та кредитним договором від 04.08.2008 року №012/03-00/133-08, укладеними між ТОВ М`ясний формат та АТ Райффайзен Банк Аваль з 28.03.2013 року;

- визнати припиненими зобов`язання ОСОБА_1 за договором іпотеки №012/03-00/132/1-08 від 04.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк Аваль з 28.03.2013 року.

Отже, ОСОБА_1 пред`явлено позовну заяву, що має декілька позовних вимог, одна з яких саме виникає із приводу нерухомого майна, а саме визнання припиненими зобов`язання ОСОБА_1 за договором іпотеки №012/03-00/132/1-08 від 04.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен Банк Аваль з 28.03.2013 року, квартири,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яку було передано банку в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку, а тому позов пред`являється відповідно до ст.30 ЦПК України .

Посилання АТ «Райффайзен Банк Аваль» в апеляційній скарзі, в порушення вимог ч.2 ст. 27 та чч.15-16 ст. 28 ЦПК України позивач безпідставно обрав для подання позову Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, так як справа має розглядатись Печерським або Шевченківським районними судами м. Києва, колегія суддів відхиляє, оскільки спори, що пов`язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, повинні пред`являються до суду за місцезнаходженням майна.

Як вбачається з матеріалів справи, об`єкти, які були передані в іпотеку знаходяться за наступними адресами:

1) квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 124,9 кв.м.;

2) квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 109,3 кв.м.;

Тобто, частина майна більшої заставної вартості знаходиться саме в Центральному районі м. Дніпра, у зв`язку з чим зазначений спір підсудний саме Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Доводи АТ «Кристалбанк», що квартира за адресою: АДРЕСА_3 не має жодного відношення до суті заявлених позовних вимог, тому позовна заява подана з порушенням правил підсудності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є майновими поручителями в кредитних правовідносинах від 04.08.2008 року №012/03-00/132-08.

Права та обов`язки майнових поручителів знаходяться в безпосередній залежності від основного зобов`язання та не можуть існувати абстрактно.

До того ж, договори іпотеки укладені на забезпечення виконання основного зобов`язання є договорами, які впливають на право власності (володіння, користування, розпорядження) шляхом обмеження (обтяження) такого права.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Інші обставини, на які посилається апелянт, не стосуються питання законності оскаржуваної ухвали.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Кристалбанк» та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича