_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1510/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Белінська Ганна Сергіївна,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Чорноморський" (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 81/4) про визнання дій протиправними та визнання факту відсутності фінансової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

31.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дії КП "ЖКС "Чорноморський" протиправними, а також визнати факт відсутності фінансової заборгованості ОСОБА_1 перед КП "ЖКС "Чорноморський" по оплаті за комунальні послуги станом на 01.10.2019 року.

Ухвалою суду від 01.11.2019 року провадження по справі відкрито. При відкритті провадження по справі судом визначено розгляд справи в спрощеному позовному з повідомленням сторін.

02.12.2019 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить визнати дії відповідача КП «ЖКС «Чорноморський» Одеської міської ради протиправними та визнати факт відсутності фінансової заборгованості позивача перед відповідачем по оплаті за комунальні послуги станом на 01.12.2019 року у сумі 860,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить задовольнити.

Представник відповідача Попружко В.В. в судовому засіданні 26.12.2019 року просив надати час для ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву. В подальшому до судового засідання 17.02.2020 року не з`явився без поважних причин, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв щодо розгляду справи до суду не надав.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що він з 14.06.2018 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За вимогами договору купівлі-продажу квартиру продавець ОСОБА_2 повинна звільнити протягом місяця з дня продажу та провести розрахунок за отримані комунальні послуги по день виїзду з квартири. Позивач зазначає, що 11.06.2018 року начальник ділянки №5 КП «ЖКС «Чорноморський» видав довідку №16 про відсутність у ОСОБА_2 заборгованості станом на 01.07.2018 року. Позивач ОСОБА_1 також вказує, що з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року він не знаходився на території України в зв`язку з наданими йому щорічною та додатковою відпустками, та зареєструвався у даній квартирі лише 09.08.2018 року. В подальшому позивач звертався до КП «ЖКС «Чорноморський» для укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, надавав документи, що підтверджують його право на пільги споживача. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем штучно створена заборгованість позивача, оскільки з 14.06.2018 року і до серпня 2018 року споживач ОСОБА_1 взагалі не отримував ніяких послуг від відповідача в зв`язку з не проживанням ще в зазначеній квартирі, а з середини серпня 2018 року позивачу нарахована заборгованість без урахування пільг відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Позивач не погоджується з даним фактом у повному обсязі, в зв`язку з чимзвернувся до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача КП «ЖКС «Чорноморський» правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших заяв щодо суті позовних вимог не надав.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 09.08.2018 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 , що вбачається з Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) №596 від 16.08.2018 року /а.с.19/. Особовий рахунок відкрито на позивача ОСОБА_1 .

Правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності позивача ОСОБА_1 на вказану квартиру, про що позивач зазначає в позовній заяві, суду не надано.

Судом досліджено Довідку №16 від 11.06.2018 року, з якої вбачається, до ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості по квартплаті та комунальним платежам (крім оплати за гарячу воду, опалення, електроенергію, газ, холодну воду, телефон) на 01.07.2018 року не має /а.с.21/.

Стороною позивача суду надано рахунки-повідомлення ГЕРЦ щодо оплати послуг за опалення, СДПТ, Одеслифт, Союз-2018, газ, домофон, хол. вода, водовідведення за період з липня 2018 року по жовтень 2019 року /а.с.21-29/.

При цьому з наданих рахунків-повідомлень вбачається, що по деяким послугам рахунок був відкритий ще на ОСОБА_2 та наявна заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2018 року ОСОБА_1 звертався до директора КП ЖКС «Чорноморський» з заявою в порядку досудового вирішення спору відповідно до ст. ст. 1, 4, 15, 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в якій просив надати заявникові проект Договору (оферту) про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 , підстави для правомочного укладення КП «ЖКС «Чорноморський» зазначеного договору, інформацію про моделі організації договірних відносин з КП «ЖКС «Чорноморський», яку обрали співвласники будинку. Окрім того, позивач просив застосувати за розрахунковий період для оплати наданої послуги починаючи з серпня 2018 року пільгу на оплату житлово-комунальної послуги в розмірі 100%, що розповсюджується на нього та його дружину відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також позивач ОСОБА_1 у вказаній заяві просив надати інформацію, на якій правовій підставі виставлені рахунки за нібито отримані ним комунальні послуги станом на 01.07.2018 року, 01.08.2018 року, а також детальні пояснення виникнення його нібито заборгованості за надані послуги по СДПТ, Одесліфт, вивіз сміття та ін. При цьому позивач пропонував добровільно відмінити незаконно покладені на ОСОБА_1 фінансові зобов`язання по сплаті ним грошових коштів КП «ЖКС «Чорноморський» /а.с.34/.

З пояснень позивача слідує, що на вказану заяву ОСОБА_1 відповідачем відповіді надано не було. На спростування чи підтвердження пояснень позивача стороною КП «ЖКС «Чорноморський» належних та допустимих доказів не надано.

На підтвердження позовних вимог щодо прав ОСОБА_1 на пільги споживача суду також надане посвідчення серії НОМЕР_2 №013834, видане 22.04.2009 року, з якого вбачається, що позивач є інвалідом другої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни /а.с.16/, а також Атестат старшого наукового співробітника СН №068519 та Диплом кандидата наук ИТ №014773 від 28.02.1990 року /а.с.18/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 з 09.08.2018 року. При цьому на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві щодо того, що 14.06.2018 року позивач ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 вказану квартиру, стороною позивача належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказів не надано.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що в липні 2018 року він не користувався житлово-комунальними послугами за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки перебував у відпустці та знаходився за кордоном, що підтверджується відповідними наказом та відмітками у закордонному паспорті. Проте до вказаних доказів суд відноситься критично, оскільки відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність власника житла за адресою проживання не звільняє його від обов`язку сплачувати послуги СДПТ. Окрім того, факт перебування відповідача за кордоном не доводить неможливість користування житлово-комунальними послугами членами його родини. Стосовно доводів позивача, що після придбання ним вказаної квартири в ній ще деякий час проживала минула власниця ОСОБА_4 , суд не враховує оскільки вказані доводи також не підтверджені матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2018 року всі особові рахунки за послуги, що надаються за вказаною адресою, окрім домофону, відкрито на ОСОБА_1 , однак з наданих стороною позивача документів не вбачається, коли саме ОСОБА_1 став власником зазначеної квартири. Також з наданих документів не вбачається, що позивач повідомляв КП «ЖКС «Чорноморський», що він є особою, яка має право на пільги. При цьому в позовній заяві позивач зазначає, що 22.08.2018 року на підставі заяви пільговика ОСОБА_1 Київське управління соціального захисту населення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради внесло зміни в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (ЄДАРП) про нове місце проживання пільговика ОСОБА_1 і новий склад членів його сім`ї, однак на підтвердження вказаних доводів суду позивачем доказів також не надано.

При розгляді справи суд повинен з`ясувати, чи було порушення цивільного права позивача або встановити факт оспорювання такого справа з боку інших осіб, та чи може бути поновлене порушене право або припинені дії, які порушують таке право, у спосіб обраним особою.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що наявність порушень прав позивача ОСОБА_1 з боку відповідача КП «ЖКС «Чорноморський» позивачем в судовому засіданні не доведена, оскільки доводи, викладені позивачем в позовній заяві, не підтверджені матеріалами справи. Зокрема, стороною позивача не доведено, що за спірною адресою ще деякий час після набуття позивачем квартири у власність проживала минула власниця, яка користувалась послугами відповідача та не сплатила їх. Окрім того, стороною позивача не доведено, що КП «ЖКС «Чорноморський» було відомо, що позивач є особою, яка має право на пільги, та що КП «ЖКС «Чорноморський» було відмовлено позивачу у перерахунку заборгованості з цих підстав.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 3, 6, 15, 16, 20, 630, 640, 642, 714 ЦК України, Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", Закону України "Про захист прав споживачів", суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Чорноморський" (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 81/4) про визнання дій протиправними та визнання факту відсутності фінансової заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 27.02.2020 року.

Суддя Васильків О. В.