Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції фонду в Донецької області Фонду соціального страхування України, про стягнення страхових виплат потерпілому на виробництві, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Гостренко С.Д. звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Управління виконавчої дирекції фонду в Донецької області Фонду соціального страхування України, про стягнення страхових виплат потерпілому на виробництві. Свої вимоги обґрунтували тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті якого, за заявою позивача, відкрито спадкову справу.

Страхові виплати померлого ОСОБА_3 входять до складу спадщини. Проте, відповідач своїм листом від 08.11.2018 року № 01-04/15-3493 відмовив позивачу у виплаті належних його померлому батькові страхових виплат, посилаючись на те, що з 01.12.2015 року та по день смерті, як внутрішньо переміщена особа, до відділень виконавчої дирекції Фонду не звертався, доказів переміщення з окупованої території не надавав, згідно чого були відсутні підставі для нарахувань щомісячних страхових виплат.

Позивач з такими твердженнями відповідача не погоджується, оскільки він звернувся до виконавчої дирекції за отриманням невиплачених страхових виплат, які за життя належали його батькові, згідно свідоцтва про спадщину, а не за призначенням або поновленням страхових виплат.

Тому, після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на користь позивача страхові виплати потерпілому на виробництві у період з 01 грудня 2015 року по 07 лютого 2018 року, які були нараховані померлому ОСОБА_3 у розмірі 160638,06 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з заявою про відкладення справи та розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у її відсутності. 27 листопада 2019 року представником відповідача надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, та зазначено, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 з наступних підстав.

Батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З березня 1988 року знаходився на постійному обліку у Єнакіївському міському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у зв`язку з професійним захворюванням, встановленим 15 березня 1988 року.

За даними програмного забезпечення Фонду «Реєстр потерпілий» ОСОБА_3 , згідно з висновком МСЕК було встановлено відсоток втрати професійної працездатності в розмірі 100 % безстроково.

В період з 01 жовтня 2014 року по листопад 2015 року ОСОБА_3 знаходився, як внутрішньо переміщена особа на обліку у Костянтинівському міському відділенні фонду у Донецькій області, де і отримував страхові виплати. Заборгованість по раніше нарахованим, але не сплаченим страховим виплатам за період з червня 2014 року по вересень 2014 року відсутня.

З грудня 2015 року по день смерті у лютому 2018 року потерпілий ОСОБА_3 до інших відділень Фонду не звертався та страхові виплати не отримував.

Оскільки Дружківське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, згідно наказу від 26 жовтня 2017 року № 272 з 01 січня 2018 року прийняло виконання статутних завдань Єнакіївського міського відділення, 25 травня 2018 року та 19 червня 2018 року до Дружківського міського відділення управління надходили запити приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу щодо наявності нарахованих та не виплачених страхових коштів на ім`я ОСОБА_3 .

У зв`язку з ситуацією, що склалась у Донецькій та Луганській областях та враховуючи те, що справи про страхові виплати залишились на тимчасово окупованій території України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 11 грудня 2014 року прийняло постанову про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районі проведення антитерористичної операції № 20, зареєстрованого Міністерством юстиції України 1 січня 2015 року за № 6/26451.

Вказаною постановою передбачена можливість отримувати страхові виплати у відсутності особи, яка тимчасово переміщена, оригіналу справи про страхові виплати, сформованої іншим робочим органом виконавчої директив Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) за даними відомостей з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду.

Отже, нормативно-правовими актами Фонду за відсутності оригіналу справи про страхові виплати передбачена можливість отримувати виплати за даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Враховуючи викладене, робочі органи виконавчої дирекції Фонду мають право проводити виплати, в тому числі нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплати за наявності у потерпілого на виробництві довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи чи відмітку в паспорті про місце проживання на території, яка контролюється органами державної влади України.

Починаючи з грудня 2014 року потерпілі на виробництві (члени їх сімей) мали право скористатись вказаним Порядком № 20 та отримувати належні їм страхові виплати.

Відповідно до наведеного Порядку, нарахування та виплата страхових коштів здійснюється управління (відділенням) виконавчої дирекції Фонду після переміщення одержувача на територію, де органи державної влади здійснюються свої повноваження, на підставі його заяви та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та усіх необхідних документів.

При цьому, рішення про продовження проведення раніше призначених виплати та виплату раніше нарахованих, але не виплачених страхових сум оформлюється відповідною постановою відділення управління виконавчої дирекції Фонду, що здійснюють свою діяльність на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», у районі проведення АТО можуть вводитись тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Діючим законодавством не передбачено здійснення нарахування та виплата страхових виплат потерпілим (особам, які мають право на виплати), які не перемістилися на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

При переміщенні Єнакіївського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із зони проведення АТО, усі документи щодо діяльності Фонду у тому числі, особисті справи потерпілих на виробництві, залишилися на непідконтрольній українській владі території.

Відповідно до ч. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підстава для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутись до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з ч. 8 наведеної статті, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видається структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення в день подання заяви, підписується та засвідчується уповноваженою посадовою особою цього структурного підрозділу без сплати будь-яких платежів та зборів, включаючи як першу видачу такої довідки, так і в разі повторної її видачі у випадку втрати, пошкодження або з метою продовження її дії. Термін дії такої довідки становить шість місяців з моменту її видачі. У випадку продовження дії обставин, що визначені у статті 1 цього Закону, термін дії такої довідки може бути продовжено на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутись за фактичним місцем свого проживання до відповідного структурного підрозділу відповідної місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 3 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» також встановлено, що призначення, продовження виплати пенсії, довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Пункт 6 частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає припинення страхових виплат в інших випадках, передбачених законодавством. Діюче законодавство, а саме п. 1 постанови КМУ № 637 передбачає призначення, продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення надання соціальних послуг за рахунок коштів фонді загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам виключено на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Тобто, не лише призначення, а і продовження виплат усіх видів соціальної допомоги вимагало наявність довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи.

Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду потерпілим на виробництві, які переміщуються з тимчасово окупованих територій України та районі проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на тимчасово непідконтрольних українській владі територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Отже, право на щомісячні страхові виплати не є абсолютним та підлягало законним обмеженням такими які передбачені чинними нормативно-правовими актами, постановами Кабінету Міністрів України, відповідно до вимог яких призначається та продовжується виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком, затвердженим постановою КМУ № 509.

Померлий ОСОБА_3 , за життя не скористався своїм правом на отримання належним йому сум страхових виплат та не звернувся до робочих органів виконавчої дирекції Фонду з заявою про продовження страхових виплат як внутрішньо переміщеній особі. Нехтування даною особою вимогами чинних правових норм стало підставою для припинення страхових виплати Фондом, що було нерозривно пов`язано із особою потерпілого, та не викликало в останнього жодних дій щодо непогодження з таким рішенням Фонду чи його оскарженням.

В частині 10 статті 47 Закону України № 1105-ХІVзазначено, що тільки належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності включаються до складу спадщини. Також з урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для задоволення позову відповідно до ст. 1227 ЦК України, в якій передбачено, що суми відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

На підставі викладеного, просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.11.2019 року витребувано з Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області Фонду соціального страхування України відомості стосовно розміру за страховими виплатами померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , які входять до складу спадщини, а також витребувано з Першої Бахмутської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та зобов`язано повідомити суд: чи відкривалась спадкова справа після смерті ОСОБА_3 ; чи звертався хто-небудь із заявою про прийняття спадщини (відмову від прийняття спадщини), якщо зверталися надати відомості; чи залишив заповіт померлий.

Ухвалою суду від 15.11.2019 року витребувано від Приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу Ізмаілової Вікторії Борисівни копію спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано повідомити суд: чи відкривалась спадкова справа після смерті ОСОБА_3 ; чи звертався хто-небудь із заявою про прийняття спадщини (відмову від прийняття спадщини), якщо зверталися надати відомості; чи залишив заповіт померлий.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду в Донецької області Фонду соціального страхування України, про стягнення страхових виплат потерпілому на виробництві, не підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Як вбачається зі Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 06 квітня 2018 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Єнакієве Донецької області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22 лютого 1957 року, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Єнакієве Сталінської (нині - Донецької) області, та його батьком є спадкодавець ОСОБА_3 .

За життя спадкодавцеві ОСОБА_3 , у зв`язку з наявністю в нього професійного захворювання надано статус інваліда другої групи та призначено відповідні страхові виплати.

Згідно листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , перебував на обліку у Єнакіївському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. З червня 2014 року м. Єнакієве знаходиться зоні проведення антитерористичної операції (з 30 квітня 2018 року операції об`єднаних сил), відділення свою діяльність там не здійснює. Страхові виплати здійснюються особам, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися, переміщенні з тимчасово окупованої території, району проведення АТО або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг за їх фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО. Особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, мають прав на одержання стразових виплат за умови переміщення в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

ОСОБА_3 , як внутрішньо переміщена особа, перебував на облік та отримував щомісячні страхові виплати у Костянтинівському міському відділенні в періоди з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2015 року та з 01 вересня по 30 листопада 2015 року. Відділенням в листопаді 2015 року було виплачено заборгованість за періоди з 01 червня по 30 вересня 2014 року та з 01 лютого по 31 серпня 2015 року. Потерпілий у період з 01 грудня 2015 року та по день смерть 07 лютого 2018 року, як внутрішньо переміщена особа, до відділень виконавчої дирекції не звертався, доказів переміщення з окупованої території не надавав, згідно чого були відсутні підстави для нарахування щомісячних страхових виплат.

Окрім цього, своїм листом за вих. № 01-04/15-1084 від 15 липня 2019 року, яке має практично аналогічний зміст, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомило, що З 01 грудня 2015 року по день смерті 07 лютого 2018 року ОСОБА_3 за продовженням щомісячних страхових виплат до відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не звертався, а отже суми, що були йому нараховані та не виплачені Фондом за цей період відсутні.

Спірні відносини, що виникли між сторонами регулюються нормами загального та спеціального законодавства, зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Так, преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Частинами першою та другої статті 41 наведеного Закону закріплено, що непрацездатними особами, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого є: діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти; непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Крім того, право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Згідно статті 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, 05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 637, пунктом першим якої встановлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

Крім того, постановою КМУ від 26.08.2015 № 636 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (09.09.2015 вступила в дію) внесені зміни щодо заміни слів «осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» на слова «внутрішньо переміщені особи» (далі-ВПО) та щодо встановлення строку дії довідки шість місяців з дати її видачі. Також внесені зміни щодо можливості подовження строку дії довідки на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа мала звернутися за фактичним місцем проживання до уповноваженого органу.

Відповідно до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 07 лютого 2019 року, місто АДРЕСА_1 (у тому числі АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 ), є тимчасово окупованим населеним пунктом Донецької області.

З паспорту серії ВЕ № 830579, виданого Єнакіївським МВ УМВС України в Донецькій області 23 травня 2002 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частинами 1-3 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

11 грудня 2014 року Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України прийняло постанову № 20 про затвердження «Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районі проведення антитерористичної операції».

Вказаним Порядком передбачена можливість отримувати страхові виплати у відсутності особи, яка тимчасово переміщена, оригіналу справи про страхові виплати, сформованої іншим робочим органом виконавчої директив Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) за даними відомостей з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду.

Пунктом другим розділу І Загальні положення «Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 20 від 11 грудня 2014 року закріплено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон 1706).

Крім того, згідно з п. 1 розділу ІІ Призначення страхових виплат за фактичним місцем проживання (перебування), страхові виплати призначаються робочими органами виконавчої дирекції Фонду за наявності необхідних документів, що підтверджують право особи, яка тимчасово переміщена, на ці виплати, відповідно до цього Порядку за місцем її фактичного проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Продовження раніше призначених стразових виплати, особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при пред`явленні оригіналів.

Загалом Порядок № 20 передбачає особисте звернення особи, яка тимчасово переміщена та має право на призначення і отримання страхових виплат, із обов`язковим наданням необхідних документів, в тому числі, довідки внутрішньо переміщеної особи.

Окрім цього, постановами Кабінету Міністрів України № 531 від 01 жовтня 2014 року «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», № 637 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та № 595 від 07 листопада 2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» встановлено спеціальний порядок здійснення страхових виплат для осіб, які тимчасово переселилися з району проведення АТО, тобто особливості виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам.

Зазначені підзаконні нормативні акти регулюють питання щодо здійснення страхових виплат особам, які переселилися з районів проведення АТО. Вказані підзаконні акти не є законом, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Про необхідність соціального захисту осіб незалежно від того, чи перебувають вони на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях або переселилися на підконтрольну Українській владі територію, ідеться і в Законі України від 18 січня 2018 року № 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

У статті 2 цього Закону передбачено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Вказану правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18).

Суд, аналізуючи вказані вище норми права, приходить до висновку, що незалежно від того чи є особа внутрішньо переміщеною особою або ні, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території з заявою про нарахування виплат, не є підставою для невиплати страхових платежів, оскільки таке права закріплене за особою положеннями Закону № 1105-ХІV (з 01 січня 2015 року в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІ), і може бути обмежене лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України.

Таким чином, доводи представника відповідача, наведені ним у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , судом до уваги не приймаються.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено та не оскаржується сторонами, що спадкодавець ОСОБА_3 перебував на обліку у Єнакіївському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, а також з 01 жовтня 2014 року по листопада 2015 року як внутрішньо переміщена особа у Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Підпунктом 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року визначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу І наведеного Порядку, відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.

Так, згідно відповіді Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду в Донецькій області № 01-03/855 від 18 травня 2018 року на запит приватного нотаріуса, яка міститься у Спадковій справі № 35/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , останній отримував щомісячні страхові виплати в Костянтинівському відділенні з жовтня 2014 року по листопад 2015 року, станом на 01 травня 2018 року заборгованість по страховим виплатам у відділенні відсутня. Додатково повідомлено, що облік несплачених сум тимчасово переміщеним особам здійснюється відділенням за місцем постійної реєстрації потерпілого. Таким чином, з листопада 2015 року Костянтинівське міське відділення УВДФ припинило нарахування та виплату ОСОБА_3 страхових виплати.

Відповідно до відповіді Дружківського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду в Донецькій області № 05-04/679 від 04 червня 2018 року на запит приватного нотаріуса, яка міститься у Спадковій справі № 35/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , Дружківське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду в Донецькій області з 01 січня 2018 року прийняло виконання статутних завдань Єнакіївського міського відділення та Донецького міського відділення у Куйбишевському районі Управління виконавчої дирекції фонду в Донецькій області. Крім того повідомлено, що суми нарахованих, але невиплачених щомісячних страхових виплат та страхових витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому ОСОБА_3 для оформлення свідоцтва про право на спадщину відсутня. Окрім цього, Дружківське міське відділення своєю відповіддю № 05-40/824 від 22 червня2018 року повідомило, що відсутність наведених страхових виплат обумовлена тим, що потерпілий ОСОБА_3 за життя не скористався своїм правом на отримання належних йому сум страхових виплат, як внутрішньо переміщена особа, що передбачено нормами ч. 4 та ч. 10 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105, постанови КМУ «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 06.06.2016 року № 365 (зі змінами) та Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районі проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року № 20.

Згідно з матеріалами Спадкової справи № 35/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 06 вересня 2018 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області, позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким спадщина, яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів недоодержаної пенсії за період з 01 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 124403,25 грн. Інші свідоцтва право на спадщину за законом або за заповітом після смерті ОСОБА_3 не видавались.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Таким чином, право на інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, відповідно до Довідки № 05-05/1305 від 26 листопада 2019 року виданої Дружківським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року, суми нарахованих та виплачених потерпілому ОСОБА_3 відсутні. Загальна сума страхових виплат, що обліковується за вказаний період становить 160638,06 грн.

Отже, за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року потерпілому ОСОБА_3 належні йому страхові виплати не нараховувались та не виплачувались, хоча останній мав на них право, гарантоване йому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 10 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

За викладених обставин, слід зробити висновок, що заявлені позивачем вимоги є передчасними, оскільки питання щодо нарахування страхових виплат належних за життя ОСОБА_3 , яке безпосередньо впливає на визначення та кваліфікацію спірних відносин, дотепер залишилось не вирішеним, свідоцтво про право на спадщину на нараховані за життя ОСОБА_3 страхові виплати не видавалось та не отримувалось позивачем.

Отже, суд вважає за належне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

У відповідності ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ст.ст. 15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції фонду в Донецької області Фонду соціального страхування України, про стягнення страхових виплат потерпілому на виробництві відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 28 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко