Справа № 203/2971/20
18 листопада 2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Биченковій Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що між МКП «Дніпропетровські теплові мережі» та відповідачем ОСОБА_1 13.09.2012 року було укладено договір №050755 про постачання теплової енергії, строком дії до 13.09.2015 року. Пунктом 11.4 договору було передбачено, що останній вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Оскільки жодних заяв про припинення договору не надходило, він продовжував свою дію та є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до договору відповідачу надавались послуги постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Власником вказаного нежитлового приміщення є відповідач. Згідно п.5.2 договору облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється по приладам обліку,, розрахунковим способом. Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 року №28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об`єктів і мереж теплопостачання», акту приймання-передачі об`єктів і мереж теплопостачання, КП «Теплоенерго» отримало від КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» засоби для теплопостачання приміщень відповідача. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради «Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» від 19.07.2017 №23/24, КП «Теплоенерго» було передано право вимоги за заборгованістю, яка виникла перед КП «Дніпровські міські теплові мережі». В зв`язку з цим, відповідачу було запропоновано укласти додаткову угоду до договору №050755, предметом якої є зміна енергопостачальної організації. Три примірники додаткової угоди були прийняті представником репетиторського центру, що знаходиться в нежитловому приміщенні по вул.Моніторній,5 в м.Дніпро. Однак, на час звернення до суду додаткова угода відповідачем не підписана та на адресу позивача не повернута. З огляду на це, відповідно до п.3.4 додаткової угоди, остання вважається погодженою. Також позивач зазначив, що оплата за надані послуги відповідачем не здійснюється та впродовж опалювального сезону 2019-2020 р.р. утворилась заборгованість в сумі 6319 грн. 11 коп., з яких: основний борг - 5727 грн. 29 коп., три відсотки річних - 80 грн. 69 коп., інфляційні витрати - 70 грн. 59 коп., пеня - 440 грн. 54 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість та сплачений при подачі позову судовий збір.
Ухвалою від 14.09.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В наданій заяві представник позивача просив розглянути справу без його участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засіданні повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 13.09.2012 року між МКП «Дніпропетровські теплові мережі» та ОСОБА_1 було укладено договір №050755 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого енергопостачальна організація взяла на себе зобов?язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді за адресою АДРЕСА_1 , в потрібних йому обсягах, а споживач зобов?язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором.
Згідно п.11.1 договору було встановлено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 13.09.2015 року.
Пунктом 11.4 договору було передбачено, що останній вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.
Відповідно до свідоцтва про придбання приміщення з прилюдних торгів від 18.12.2004 року та технічного паспорту на нежитлове приміщення №78 поз.1-6,13,14,І по АДРЕСА_1 , власником останнього є відповідач ОСОБА_1 .
Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 року №28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об`єктів і мереж теплопостачання», акту приймання-передачі об`єктів і мереж теплопостачання, КП «Теплоенерго» отримало від КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» засоби для теплопостачання приміщень відповідача.
А згідно рішення Дніпропетровської міської ради «Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» від 19.07.2017 №23/24, КП «Теплоенерго» було передано право вимоги за заборгованістю, яка виникла перед КП «Дніпровські міські теплові мережі».
В зв`язку з цим, відповідачу було запропоновано укласти додаткову угоду від 27.09.2016 року до договору №050755, предметом якої є зміна енергопостачальної організації. Три примірники додаткової угоди були прийняті представником репетиторського центру, що знаходиться в нежитловому приміщенні по вул.Моніторній,5 в м.Дніпро. Однак, на теперішній час додаткова угода відповідачем не підписана та на адресу позивача не повернута. З огляду на це, відповідно до п.3.4 додаткової угоди, остання вважається погодженою.
Також з матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, щодо протягом опалювального сезону 2019-2020 р.р., позивачем надавались послуги з теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 , про що складались відповідні акти використання теплової енергії, акти прийому-передачі, розрахунки за спожиту теплову енергію, які направлялись відповідачу.
Згідно наданого розрахунку вбачається, що впродовж опалювального сезону 2019-2020 р.р. у відповідача утворилась заборгованість в сумі 6319 грн. 11 коп., з яких: основний борг - 5727 грн. 29 коп., нараховані відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України три відсотки річних - 80 грн. 69 коп., інфляційні витрати - 70 грн. 59 коп., а також нарахована відповідно до п.8.2.3 договору пеня - 440 грн. 54 коп.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Порядок розрахунків за надані послуги визначений в розділі 7 укладеного між сторонами договору №050755 від 13.09.2012 року.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання недопустима.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.
В зв`язку з цим, а також враховуючи, що відповідачем не спростовано позовні вимоги, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року в сумі 6319 грн. 11 коп., з яких: основний борг - 5727 грн. 29 коп., нараховані відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України три відсотки річних - 80 грн. 69 коп., інфляційні витрати - 70 грн. 59 коп., а також нарахована відповідно до п.8.2.3 договору пеня - 440 грн. 54 коп.
Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2102 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.3,6,11,509,526,610,612,625 ЦК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81, 141,211,223,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд -
Позов Комунального підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 18 листопада 2020 року.

Суддя С.Ю.Казак