_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/654/20
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

29.05.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 600000,00 грн. завданої моральної шкоди та стягнути з відповідача витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою від 29.11.2019 року провадження у справі відкрито.

21.02.2020 року стороною позивача ОСОБА_1 до суду подано клопотання про залучення до справи співпозивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Разом з вказаними клопотаннями до суду подано позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 14.04.2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

27.05.2020 року в інтересах позивача адвокатом ОСОБА_5 до суду подано заяву про забезпечення позову, в якому представник позивача просить:

- здійснити заходи щодо встановлення майна (нерухомість, автомобілі) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- здійснити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (нерухомість, автомобілі) та грошові кошти на банківських рахунках, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зокрема накласти арешт на автомобілі Nissan Primera, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль Mersedes CLK200, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_3 .

При цьому позивач мотивує своє клопотання тим, що на сьогоднішній день існує реальна небезпека щодо відчуження майна відповідача на користь третіх осіб з метою невиконання грошових зобов`язань. Представник позивача вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві, і знаходяться у нього є цілком співрозмірним та адекватним позовним вимогам, зокрема, враховуючи ухиляння відповідача від виконання взятих на себе грошових зобов`язань. В добровільному порядку відповідач ніяким чином заподіяну шкоду не відшкодував, на неодноразові звернення щодо здійснення дії поетапно з метою відшкодування не реагував.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки на теперішній час стороною позивача не надано доказів щодо наявності у відповідача майна та грошових коштів на банківських рахунках, на які можливо накласти арешт, а також не доведено наявність реальної загрози, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в цілому в разі задоволення позовних вимог. Щодо прохання позивача здійснити заходи щодо встановлення майна відповідача суд зазначає, що на теперішній час у судді Васильків О.В. відсутній доступ до відповідних Державних реєстрів, при цьому представник позивача як адвокат має можливість здійснити такі запити самостійно, а у випадку труднощів в отриманні вказаної інформації звернутись до суду з обгрунтованим клопотанням про витребування доказів.

За таких обставин, враховуючи неконкретизованість вимог сторони позивача щодо застосування заходів забезпечення позову, суд вважає, що заявлені вимоги є необґрунтованими та недоведеними, в зв`язку з чим в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову належить відмовити, що не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову з наданням додаткових доказів та обгрунтувань.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження та подання заяви про перегляд заочного рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Васильків О. В.