Провадження № 6/712/84/20
Справа № 712/591/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси подання старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Шевчук А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон без вилучення паспорту громадянина України,

В С Т А Н О В И В:

На виконанні у Соснівському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться зведене виконавче провадження №60529696 від 06 листопада 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь юридичних осіб боргу на загальну суму 54 943 грн. 63 коп., з примусового виконання вимоги про сплату боргу ДФСУ ГУДФС у Черкаській області від 13 серпня 2019 року на суму 8 344 грн. 76 коп. та виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2а-288-2012 від 19 лютого 2013 року на суму 41 232 грн. 17 коп.

24 травня 2019 року та 22 жовтня 2019 року державним виконавцем у відповідності до ст.. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавчі провадження з виконання виконавчих документів.

Неодноразово державним виконавцем здійснювався вихід за місцем виконання рішення, а саме: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, про що складено відповідний акт.

З метою перевірки майнового стану державним виконавцем направлено відповідні запити до ПФУ та ДФС. Боржнику також направлено вимогу про необхідність з`явитися до державного виконавця. Боржник ігнорує вимоги державного виконавця та не вживає ніяких заходів щодо повного або часткового погашення заборгованості.

У зв`язку з цим державний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Державний виконавець до судового засідання не з`явився, в поданні просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали подання приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Соснівському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться зведене виконавче провадження №60529696 від 06 листопада 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь юридичних осіб боргу на загальну суму 54 943 грн. 63 коп., з примусового виконання вимоги про сплату боргу ДФСУ ГУДФС у Черкаській області від 13 серпня 2019 року на суму 8 344 грн. 76 коп. та виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 2а-288-2012 від 19 лютого 2013 року на суму 41 232 грн. 17 коп.

В обґрунтування свого подання державний виконавець вказує, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно положень п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що держаний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, законодавством передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за сам факт наявності невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під поняттям ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Оскільки ч.4 ст. 441 ЦПК України передбачено розгляд подання лише за участю державного виконавця, на останнього в даному випадку покладається обов`язок доказування ухилення боржника від виконання рішення суду, а також, що вжитті державним виконавцем в рамках його повноважень заходи не можуть забезпечити виконання рішення суду, що зумовлює таку крайню міру як обмеження конституційного права особи на свободу пересування.

Так, під ухиленням боржника в контексті його обов`язків по виконанню рішення суду згідно Закону України «Про виконавче провадження» слід розуміти обов`язок утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Вирішуючи питання чи є ухилення боржника від виконання зобов`язань свідомим, судом враховується комплекс процесуальних дій, які були вжиті державним виконавцем для виконання рішення суду.

Разом з тим матеріали подання не містять належних та допустимих доказів того, що державним виконавцем вживалися заходи щодо визначення місця реєстрації чи проживання боржника.

Тому встановити чи дійсно на даний час боржник зареєстрований за адресою, вказаною у виконавчому листі як місце виконання рішення суду та чи належним чином боржник повідомлений про виклики державного виконавця, - неможливо.

В матеріалах справи відсутні відомості про винесення державним виконавцем постанов про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення.

Державним виконавцем також не надано доказів у підтвердження наміру боржника виїхати за межі України.

Отже, матеріали подання не містять актуальних даних, які б вказували на злісне ухилення боржника від виконання рішення суду та що державним виконавцем з моменту відкриття виконавчого провадження до звернення з даним поданням були вжиті всі передбачені законом заходи примусового виконання рішення, а також, що іншим способом окрім обмеження права виїзду боржника за кордон забезпечити виконання рішення суду не можливо.

Таким чином, обмеження права у виїзду боржника за кордон є крайньою мірою та можуть застосовуватись при наявності сукупності обставин, які б вказували, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду та інші передбачені законом заходи примусового виконання рішення не є ефективними.

З огляду на викладене та за відсутності належних доказів ухилення боржника від виконання ним зобов`язань, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні даного подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Шевчук А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон без вилучення паспорту громадянина України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: