Справа № 190/1248/19
Провадження №2/190/24/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. П`ятихатки

Дніпропетровська область

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Москалець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання припиненими правовідносин,-

встановив:

АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 11.07.2005 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір DNHDGK00000097, згідно якого останній видано кредит у розмірі 95120,00 доларів США на термін до 11.07.2025 року. В забезпечення виконання зобов`язання було укладено договір поруки з ОСОБА_2 .

Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 19.04.2019 року утворилась прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 581014,37 доларів США з яких: 77878,68 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 117987,92 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 17712,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 367435,77 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Просять стягнути солідарно з відповідачів лише частину заборгованості за кредитом, а саме 14221,48 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 06.04.2018 року по 19.04.2019 року, що за курсом 26,83 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.04.2019 року складає 38156 грн. 31 коп. та судові витрати у розмірі 5723 грн. 43 коп.

14.11.2019 року ОСОБА_1 надіслала до суду заяву в якій просить застосувати позовну давність та в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що останній платіж нею здійснено 30.01.2009 року в розмірі 2125,39 доларів США., таким чином строк позовної давності для позивача щодо звернення до суду по стягненню кредиту та відсотків сплив 30.01.2012 року. (а.с.114-116)

14.11.2019 року надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання припиненими правовідносин, а саме визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки DNHDGK00000097 від 11.07.2005 року укладеного з АТ КБ «ПриватБанк», яка прийнята ухвалою суду від 22.11.2019 року. (а.с.118-121, 127-128)

04.12.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслав відповідь на відзив та просить позов банку задовольнити в повному обсязі оскільки згідно умов договору строки виконання зобов`язань спливає 11.07.2025 року, а до суду звернулися з позовом 07.08.2019 року, тобто строк звернення до суду дотримано. (а.с.133-134)

08.01.2020 року АА КБ «ПриватБанк» надіслав відзив на зустрічну позовну заяву (а.с.152-162) в якому просять застосувати у справі вимоги ч.3,4 ст. 267 ЦПК України про пропуск строку позовної давності на подання зустрічного позову від 14.11.2019 року ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки DNHDGK00000097 від 11.07.2005 року та відмовити у повному обсязі у задоволенні позову. (а.с.152-162)

Представник позивача по первісному позову та представник відповідача по зустрічному позову, в судове засідання не явився, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 , в судові засідання не явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач по первісному позову та третя особа по зустрічному позову ОСОБА_1 , в судові засідання не явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

11.07.2005 року між «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №DNHDGK00000097 за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 11.07.2025 року включно у вигляді встановленої кредитної лінії у розмірі 95120,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісією за розрахункове-касове обслуговування у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати з 6 по 11 число кожного місяця. (а.с.13-14)

11.07.2005 року між ПриватБанк та ОСОБА_2 укладено договір поруки №DNHDGK00000097, згідно якого ОСОБА_2 поручився за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 11.07.2005 року №DNHDGK00000097. (а.с.15)

Згідно розрахунку наданого АТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором від 11.07.2005 року №DNHDGK00000097 станом на 19.04.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 581014,37 доларів США з яких: 77878,68 доларів США тіло кредиту; 17712,00 доларів США - прострочена комісія; 367435,77 доларів США пеня; 117987,92 доларів США заборгованість по процентам, з яких за період з 06.04.2018 року по 19.04.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 14221,48 доларів США що в еквіваленті складає 381562 грн. 31 коп. Останній платіж ОСОБА_1 здійснила 30.01.2009 року. (а.с.6-8)

Згідно пункту 1.1 умов Кредитного договору від 11.07.2005 року №DNHDGK00000097 період спати з 6 по 11 число кожного місяця.

З урахуванням зазначеного сторони визначили строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту до 11.07.2025 року, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісячно, у розмірі та строки, визначені договором.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

При цьому за загальним правилом порука припиняється саме після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, і лише у разі, якщо такий строк не визначено в договорі, то застосовується шестимісячний строк для припинення поруки.

Сторони встановили строк дії договору поруки, а саме визначили, що порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, а з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сторони в договорі поруки встановили строк її дії, а саме визначили, що порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Враховуючи, що останній платіж по кредиту відбувався 30.01.2009 року, тобто змінився строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором, банк мав право звернутися до суду з позовом до боржника до 30.01.2012 року (в межах трирічного строку позовної давності), а порука була чинною до 30.01.2014 року (п`ять років після настання терміну повернення кредиту).

Разом з тим, з вимогами про солідарне стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом банк звернувся до боржника та поручителя в серпні 2019 року.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі №299/689/17 провадження 61-35444св18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому суд звертається до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32).

Європейський суд з прав людини зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» ( mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)). Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк» на п.12 договору поруки, що порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, а строк спливає 11.07.2025 року, суд ставиться критично, оскільки у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Сторони в договорі поруки встановили строк її дії, а саме визначили, що порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом необхідно відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності звернення до суду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання припиненими правовідносин слід задовольнити та визнати договір поруки припиненим у зв`язку з закінченням строку його дії.

Згідно ст. 141 ЦПК України з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.128,141,263-265,280-283 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 06.04.2018 року по 19.04.2019 року у розмірі 14221,48 доларів США еквівалентом 381562 грн. 31 коп. по кредитному договору №DNHDGK00000097 від 11.07.2005 року та судового збору - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання припиненими правовідносин задовольнити.

Договір поруки №DNHDGK00000097 від 11.07.2005 укладений між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» - визнати припиненим.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя