ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року

м. Черкаси

Справа № 712/10751/19
Провадження № 22-ц/821/1030/20
Категорія: 304080100

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

третя особа: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкасив режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Мельник І.О., повний текст судового рішення виготовлений 20.03.2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Позов обґрунтований тим, що 21 жовтня 2018 року в м. Черкаси на перехресті вул. Гоголя М.Грушевського ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mazda 323F, д.н.з НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю Honda Accord, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , чим скоїв зіткнення з останнім транспортним засобом.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2018 року ОСОБА_2 було визнано винним в скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована відповідно до поліса № АМ/6550478 ОСЦПВВНТЗ від 31 серпня 2018 року, строк дії поліса з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

ОСОБА_1 вказує, що звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак вказана страхова компанія листом від 19 лютого 2019 року відмовила йому в здійсненні виплати страхового відшкодування.

Позивач вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованою та незаконною, оскільки для цього відсутні правові підстави.

Посилаючись на вищевикладене, з метою захисту своїх порушених прав, зазначає ОСОБА_1 , він змушений був звертатися із відповідним позовом до Соснівського райсуду м. Черкаси та просив постановити судове рішення, яким визнати протиправною відмову із сторони ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у здійсненні виплати на користь позивача страхового відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді від 21 жовтня 2018 року та стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на його користь матеріальні збитки в розмірі 98 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою- задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 98 000 грн. та понесені судові витрати в сумі 980 грн., а всього 98 980 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах суми страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 27 квітня 2020 року, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції таким, що прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду обставинам справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, просило скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року, ухваливши при цьому нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовити, а також вирішити питання про розподіл понесених судових витрат.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,зокрема мотивована тим, що єдиною підставою ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення страхового відшкодування стала безумовність показів третьої особи, винної у ДТП ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 , наданих ними під час допиту у якості свідків у судовому засіданні. При цьому, суд критично оцінив показання начальника відділу страхування Черкаської дирекції Страховика ОСОБА_4 щодо обставин укладення полісу №АМ/6550478, мотивуючи, що вони суперечать показам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проте ці висновки суду є безпідставними, оскільки покази ОСОБА_2 у судовому засіданні 11 грудня 2019 року суперечать його письмовим поясненням від 03 вересня 2019 року, що були надані ним в рамках розгляду справи та є письмовими доказами відповідно до ст. 76 ЦПК України. У вказаних поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що при укладенні договору АМ/6550478 у Страховика він повідомив страхового агента про намір розірвати договір з ПрАТ «СК Саламандра Україна», однак у судовому засіданні, останній, допитаний як свідок зазначив, що особисто договір із ПрАТ «СК Саламандра Україна» не розірвав, жодних дій щодо цього не вчиняв, про розірвання йому повідомив у вайбері колишній власник автомобіля. Крім того ОСОБА_2 неодноразово повідомляв, що колишній власник транспортного засобу повідомив його про намір розірвати поліс, проте, з листа ПрАТ «СК Саламандра Україна» вбачається, що договір був розірваний 12 вересня 2018 року. Отже на момент укладення полісу №АМ/6550478 був чинним поліс №АК/7959028, укладений з ПрАТ «СК Саламандра Україна» щодо цього ж транспортного засобу.

Також зазначає, що суд першої інстанції проігнорував письмовий доказ страховий поліс №АМ/6550478, який не містить примітки про наявність іншого діючого страхового полісу зі слів ОСОБА_2 , що є обов`язковим відповідно до діючого законодавства та показань свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що при укладенні договору страхування задавала ОСОБА_2 питання про існування іншого полісу відносно цього ж автомобіля. Проте суд першої інстанції надав перевагу показанням ОСОБА_2 , чим неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неповно та неправильно оцінив докази, допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам у даній справі.

Крім того, суд першої не взяв до уваги, встановлені Страховиком обставини, що станом на дату укладення між Страховиком та ОСОБА_2 полісу №АМ/6550478 31 серпня 2018 року був чинним поліс №АК/7959028, укладений із ПрАТ «СК Саламандра Україна» щодо цього ж транспортного засобу Mazda 323, р/н НОМЕР_3 ; при укладенні полісу №АМ/6550478 ОСОБА_2 не повідомляв Страховика про те, що цивільно-правову відповідальність власника засобу Mazda 323, р/н НОМЕР_3 вже було застраховано, отже поліс №АМ/6550478 є нікчемним; поліс №АК/7959028, укладений ПрАТ «СК Саламандра Україна», було достроково розірвано 12 вересня 2018 року, що підтверджується листом ПрАТ «СК Саламандра Україна». Викладене, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, свідчить про те, що станом ДТП 21 жовтня 2018 року цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mazda 323, р/н НОМЕР_3 застрахована не була.

Посилаючись на діюче законодавство України, відповідач зазначає, що відшкодування шкоди, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, входить до обов`язків Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), проте суд першої інстанції не залучив до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог МТСБУ.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що ДТП сталася за участі декількох транспортних засобів, крім позивача одним з її учасників був ОСОБА_6 водій та власник транспортного засобу Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_4 . Страховиком було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_6 з тих самих підстав, що і позивачу у даній справі.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2020 року позов ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто з МТСБУ відшкодування у загальному розмірі 85 667,27 грн., стягнуто з ОСОБА_2 моральну шкоду, витрати на проведення дослідження та інші витрати у розмірі 12 783,53 грн.

У вказаному рішенні суд дійшов висновків, зокрема, що у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не виникло обов`язку відшкодування шкоди, заподіяної третім особам, за полісом обов`язкового страхування, оскільки на момент ДТП у ОСОБА_2 цивільна відповідальність не була застрахована, а тому позивач має право на страхове відшкодування саме з відповідача МТСБУ за рахунок централізованих резервних фондів.

Також, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,посилаючись на відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), зазначає, що Нацкомфінпослуг як державний орган, що здійснює відповідно до законодавства державне регулювання та нагляд за діяльністю фінансових установ, зокрема страхових компаній, погодилась із рішенням ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відмову у виплаті страхового відшкодування та вважала, що шкоду ОСОБА_6 повинно відшкодовувати саме МСТБУ.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 21 жовтня 2018 року о 13 год. 00 хв. в м. Черкаси на перехресті вул. Гоголя М.Грушевського ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mazda 323 f, д.н.з НОМЕР_5 ) НОМЕР_1 (власник ОСОБА_7 ), не надав переваги в русі автомобілю Honda Accord, д.н.з НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого останній здійснив зіткнення з автомобілем КІА RIA д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_8 та з припаркованим автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_4 (власник ОСОБА_6 ) водій ОСОБА_6 , чим порушив п.16.11 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення (а.с.5).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідно до поліса №АМ/6550478 ОСЦПВВНТЗ від 31 серпня 2018 року, строк дії поліса з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (а.с.6).

Листом ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» від 19 лютого 2019 року було розглянуто заяву ОСОБА_1 про виплату йому страхового відшкодування та інші документи за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 жовтня 2018 року в м. Черкаси на перехресті вул. Гоголя М.Грушевського за участю транспортного засобу «Mazda 323», НОМЕР_3 , транспортного засобу «Honda Accord», р/н НОМЕР_6 , транспортного засобу «КІА RIA», р/н НОМЕР_7 та транспортним засобом «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_4 (а.с.7).

Згідно відомостей вказаного листа-відповіді, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» вважає, що у компанії не виникло обов`язку відшкодування шкоди, заподіяної третім особам, за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6550478, а тому повідомила про відсутність правових підстав для виплати ОСОБА_1 суми страхового відшкодування.

Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є те, що Поліс АМ/6550478 ОСЦПВВНТЗ є нікчемний, оскільки в період його укладення діяв інший Поліс згідно з договором №АК/7959028 строком дії з 26 січня 2018 року по 25 січня 2019 року, який було достроково розірвано 12 вересня 2019 року, про який Страхувальник ОСОБА_2 перед укладенням полісу з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» останню не повідомив.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що листом від 12 липня 2019 року за №3.1-05/21958 МТСБУ повідомило представника позивача адвоката Новіка В.І. на звернення останнього, що МТСУ не вбачає підстав для здійснення ОСОБА_1 , передбаченої пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регламентованої виплати, оскільки не встановлено факт заподіяння йому шкоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Також у листі зазначається, що МТСБУ поінформовано про позицію ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», оскільки має звернення від іншої постраждалої у цій ДТП особи, і вважає, що питання щодо дійсності договору обов`язкового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6550478 є невизначеним та спірним (а.с.8).

За змістом листа МТСБУ від 22 березня 2019 року за №3.1-05/9159 про відмову у відшкодуванні шкоди, адресованого ОСОБА_6 за зверненням останнього, згідно інформації, отриманої з Централізованої бази даних МТСБУ встановлено, що по відношенню до транспортного засобу марки MAZDA з державним номерним знаком НОМЕР_8 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/6550478, виданий страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Листом від 17 січня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» повідомило, що договір № АМ/6550478 є нікчемним згідно зі ст. 989 ЦК України. В обґрунтування такої позиції страховик в листі зазначив, що ОСОБА_2 не повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» стосовно існування іншого полісу щодо автомобіля MAZDA з державним номерним знаком НОМЕР_8 , при цьому не було надано документ, який це підтверджує. МТСБУ здійснило запит до ОСОБА_2 з метою підтвердження (або спростування), що він не повідомляв під час укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/6550478 про наявність іншого полісу №АК/7959028, укладеним раніше з ПрАТ «СК «Саламандра-Україна». На підставі зазначеного, МТСБУ на час надання відповіді не визнавало вимоги ОСОБА_6 про проведення регламентної виплати. Оскільки можливий факт порушення страхувальником обов`язку повідомити ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про наявність іншого договору страхування не підтверджується документально, а відповідно, нікчемність договору № АМ/6550478 є спірною (а.с.9).

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 , адресованими МТСБУ, від 02 квітня 2019 року останній 31 серпня 2018 року придбав у ОСОБА_9 автомобіль Mazda 323F НОМЕР_8 , яка за словами попереднього власника була застрахована у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна».

З 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року було визначено строк дії полісу застрахованого ОСОБА_2 автомобіля у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». При укладенні даного договору страхування 31 серпня 2018 року у м. Черкаси у страховика ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_2 повідомив про існування іншого поліса на даний автомобіль у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» та про своє бажання застрахувати автомобіль Mazda 323F на своє ім`я. Зазначає, що обов`язки страхувальника згідно договору страхування він виконав, тому діюча на момент ДТП 21 жовтня 2018 року є страховка саме у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Крім того, на підтвердження його слів є повідомлення 12 вересня 2018 року про розірвання попереднього полісу у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» попереднім володільцем автомобіля ОСОБА_10 (а.с.9).

Згідно з висновком №146 автотоварознавчого дослідження від 12 листопада 2018 року ринкова вартість автомобіля Honda Accord, (власник автомобіля ОСОБА_1 ) реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 на дату ДТП 21 жовтня 2018 року до моменту ушкодження складає 275 001,00 грн.; ринкова вартість автомобіля Honda Accord, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , після пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП 21 жовтня 2018 року складає 72 980, 00 грн.; вартість матеріального збитку заподіяна власнику автомобіля Honda Accord, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , внаслідок пошкодження останнього під час ДТП 21 жовтня 2018 року складає 275 001,00 грн. (а.с.11-22).

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до норм ЦК України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 11-14, 202, 204, 509, 525, 526, 629 ЦК України).

Особа вправі вимагати повного відшкодування майнової шкоди, завданої їй винною, протиправною поведінкою іншої особи, пошкодженням майна; відсутність вини у шкоді доводить заподіювач, водночас розмір завданої шкоди доводиться позивачем; за загальним правилом, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку (ст.ст. 11-16, 23, 1166, 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 979, ст. 980 ч. 1 п. 3, ст.ст. 999, 1194 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5, 6, 21, Розділу ІІІ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Страхування може бути добровільним або обов`язковим, до яких належить і страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства; відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката) (частина перша статті 981 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Пункт 17.1 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Отже, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 759/10739/16-ц (провадження № 61-16092св18)).

При цьому обов`язок доказування факту виконання вимог закону щодо повідомлення страховика про наявність іншого чинного договору страхування щодо того самого об`єкта покладається саме на страхувальника, який повинен діяти як добросовісно, так і обачно, оскільки відповідні обставини можуть істотно вплинути на можливість укладення договору, його умови і, зрештою, на можливість його виконання.

Положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика не покладено обов`язку перевіряти на момент укладання договору наявність іншого чинного договору страхування, укладеного страхувальником, який звернувся для обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

З огляду на положення статей 3, 5, 14, 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо мети, об`єкта, обов`язковості та правової природи виду страхування, страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тому, за відсутності інших перешкод, відповідний договір страхування може бути укладений, однак ризик, пов`язаний із неповідомленням страховика про наявність іншого чинного договору страхування, який має наслідком нікчемність іншого договору, може стосуватись страхувальника, який не виконав свій обов`язок.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/6550478 31 серпня 2018 року, ОСОБА_2 не виконав свого обов`язку і не повідомив в передбаченому порядку страхову компанію про наявність іншого полісу №АК/7959028, укладеного раніше із іншим страховиком - ПрАТ «СК «Саламандра-Україна».

Посилання самого ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 стосовно належного повідомлення ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про наявність іншого полісу є необгрунтованими і спростовуються наявними матеріалами справи.

Зокрема, в самому полісі № АМ/6550478 відсутня відповідна відмітка про наявність іншого поліса і факт повідомлення ОСОБА_2 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про існування іншого поліса із ПрАТ «СК «Саламандра-Україна»категорично заперечується поясненнями представника страховика ОСОБА_4 щодо конкретних обставин укладення полісу №АМ/6550478.

Відсутність письмового повідомлення про наявність інших договорів у тексті договору страхування свідчить про фактичну відсутність такого повідомлення, оскільки його не викладено у тій формі, в якій зафіксовано всі інші умови договору страхування.

Крім того, як вбачається із відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), яка є державним органом, що здійснює відповідно до законодавства державне регулювання та нагляд за діяльністю фінансових установ, вказана комісія погодилась із рішенням ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відмову у виплаті страхового відшкодування та вважає, що шкода потерпілим особам внаслідок ДТП, яка мала місце 21.10.2018 року, повинна відшкодовувати саме МСТБУ.

Враховуючи те, що на момент настання ДТП договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 від 31.08.2018 року, оформлений полісом № АМ/6550478 , є нікчемним в силу вимог п. 3 ч.1 статті 989 ЦК України, оскільки на момент його укладання ОСОБА_2 не повідомив в установленому порядку страховика -ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», про те, що на той час відносно цього ж транспортного засобу MAZDA, д.н.з. НОМЕР_8 , вже був укладений із ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» інший договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, оформлений полісом №АК/7959028, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неправильно стягнув ізПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, спричинені позивачеві внаслідок ДТП, яка мала місце 21.10.2018 року.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права,неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скаргиПрАТ «СК «Арсенал Страхування», скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд зробив висновок про скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року, то судові витрати, понесені ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», за подання товариством апеляційної скарги в сумі 1470,00 грн., необхідно покласти на ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 141, 258, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою скасувати.

Постановити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (ЄДРПОУ 33908322) витрати по сплаті судового збору за подання останнім апеляційної скарги в сумі 1470,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.О. Єльцов

Л.В. Нерушак

/повний текст постанови суду виготовлений 30 листопада 2020 року/