Справа № 523/9599/16-ц
Провадження №2/523/983/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Дяченко В.Г., секретаря судового засідання Микитей А.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

Провадження за позовами по справі відкрито ухвалами суду від 26.07.2016 року та 15.08.2016 року (а.с.79,96, т.1). Позовні вимоги по цивільним справам №523/4297/16 та №523/9599/16 об`єднані в одне провадження ухвалою суду від 17.10.2016 року (а.с.98, т.1).

Ухвалою суду від 12.02.2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті (а.с.88,т.2).

Після повторного авторозподілу 22.10.2019 року справа надійшла головуючому судді Дяченко В.Г.

Справа призначена до розгляду по суті відповідно до ч.12 ст.33 ЦПК України.

11.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся з вимогою до ОСОБА_2 про звільнення від сплати по заборгованості по аліментам за період з липня 2012 року по червень 2017 року в розмірі 29435,69 грн. (а.с.43, т.2).

Підставою позову є істотне погіршення матеріального стану платника аліментів (багатодітна сім`я) та неправильно розрахований розмір заборгованості.

28.03.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогами про стягнення заборгованості по аліментам на утримання сина в сумі 51856,86 грн. та пені за прострочення сплати аліментів в сумі 515971,82 грн. (а.с.101,161,т.1).

Підставою позову є свідоме ухиляння відповідача від виконання судового рішення та несплати жодних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість.

В судове засідання 12.02.2020 року сторони не з`явились, Грипачевський надав заяву про розгляд справи без його участі, ОСОБА_2 повідомлена про дату час та місце належним чином, заяв не надала (а.с.126,т.2 ).

Судом встановлено:

Рішенням Суворовського суду м.Одеси від 12.01.2011 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 03.12.2010 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.119, т.1).

26.06.2015 року ОСОБА_2 отримала виконавчий лист по справі та 01.07.2015 року надала його до ДВС для примусового виконання (а.с.121, т.1).

18.05.2017 року державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.07.2012 року по 31.12.2016 року в розмірі 31748,82 грн. (а.с.56,т.2).

Суд відхиляє розрахунок заборгованості по аліментам на суму 51856,86 грн., наданий ОСОБА_2 з підстав визначених ч.2 ст.78 ЦПК України (а.с.125, т.1).

Суд відхиляє розрахунок пені за прострочення сплати аліментів в сумі 515971,82 грн. з підстав визначених у постанові Верховного Суду у складі Великої Палати у Постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (а.с.125, т.1).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. В свою чергу ст. 187 СК України визначає порядок відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника, тобто за його заявою, а не на підставі рішення суду.

Згідно зі ст.197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може за передбаченихстаттею 197 Сімейного кодексу Україниумов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Тобто з аналізу даної правової норми вбачається, що питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини (дітей), оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини (дітей) з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

ОСОБА_1 на обґрунтування позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментам взагалі не надано доказів, що стосуються періоду виникнення заборгованості та поважності причини її виникнення, яка має істотне значення.

Суд відхиляє посилання на статус багатодітної сім`ї ОСОБА_1 , як на підставу звільнення його від сплати заборгованості та зазначає, що утримання дітей від іншого шлюбу не повинно відбуватись за рахунок дитини, порядок утримання якої визначено рішенням суду, а тому позов визначає як необгрунтований та такий, що задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, то суд вважає, що для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів за період з 01.07.2015 року по червень 2016 року оскаржувались боржником ОСОБА_1 та ухвалою суду від 20.03.2017 року йому відмовлено в задоволенні скарги (а.с.181, т.1).

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам станом на 31.12.2016 року в розмірі 31748,82 грн. обчисленої державним виконавцем, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Доказів іншого суду не надано.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право ОСОБА_2 на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.

Щодо стягнення пені.

Відповідно до ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз`яснив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

У даному випадку необхідно виходити із презумпції вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини та прострочила виконання зобов`язання, яка і повинна доказувати протилежне, що ОСОБА_1 не зроблено.

Верховний Суд у складі Великої Палати у Постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц зазначив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Щодо розміру пені по заборгованості в розмірі 33218,82 грн., яка визначена державним виконавцем станом на 31.12.2016 року, в розмірі 31748,82 грн., то вона складає:

1. липень 2012 року 691,75/1%/31=214,21

2. серпень 2012року =214,21

3. вересень 2012 року= 207,30

4. жовтень 2012 року =218,50

5. листопад 2012=211,50

6. грудень 2012 =218,50

Всього за 2012 рік 1284,22 грн.

1.січень 2013року 725,25/1%/31=224,75

2.лютий 2013 року =203,00

3. березень 2013=224,75

4. квітень 2013=224,40

5. травень2013=231,88

6. червень2013=224,40

7.липень2013=234,98

8.серпень2013=234,98

9.вересень2013=227,40

10.жовтень2013=239,94

11.листопад2013=232,20

12.грудень2013=239,94

Всього за 2013 рік 2742,62 грн.

1.січень2014 року- 764,75/1%/31=236,84

2.лютий 2014=213,92

3.березень2014=236,84

4.квітень2014=237,30

5.травень2014=245,21

6.червень2014=237,30

7.липень2014=252,03

8.серпень2014=252,03

9.вересень2014=243,90

10.жовтень2014=256,06

11.листопад2014=247,80

12.грудень2014=163,06

Всього за 2014 рік 2822,29 грн.

1.січень2015 року- 880,50/1%/31=272,80

2.лютий2015=246,40

3.березень2015=272,80

4.квітень2015=280,80

5.травень2015=290,16

6.червень2015=280,80

7.липень2015=300,39

8.серпень2015=207,39

9.вересень2015=142,38

10.вересень2015= 11,70

11.жовтень2015= 135,16

12.листопад2015 =40,80

13.грудень2015 =135,16

Всього за 2015 рік 2616,74 грн.

1.січень2016 року-136,50/1%/31=42,16

2.лютий2016 436,50/1%/29=126,44

Всього за 2016 рік 168,60 грн.

Всього підлягає стягненню з ОСОБА_1 пеня по заборгованості, станом на день звернення ОСОБА_2 до суду, по сплаті аліментів на утримання дитини, в сумі 9634,47 грн.

Зазначений розмір пені стягується з дати виникнення заборгованості визначеною державним виконавцем та до місяця в якому подано позов ОСОБА_2 , що відповідає правовому висновку Верховного Суду у складі Великої Палати від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Керуючись ст. ст. 5,6, 258-262, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 9634 (дев`ять тисяч шістсот тридцять чотири) гривень 47 копійок.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції, апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2020 року.

Суддя