ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/557/20 Номер провадження 22-ц/814/2391/20Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Бутенко С.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2020 року, постановлене суддею Татіщевою Я.В.,

по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

30.06.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.02.2012. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. З наведених підстав просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 15 855,76 грн., що утворилася станом на 08.06.2020 та складається із: 10 234,82 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 389,71 грн. заборгованість за простроченими процентами; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 731,23 грн. штраф (процентна складова); а також 2 102,00 грн. судових витрат.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 02.09.2020 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено за недоведеністю.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне з`ясування, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зазначає, що відповідач, підписавши анкету-заяву від 06.02.2012, отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладенні договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, вважаючи такий правочин договором приєднання, за наслідками якого позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики згідно ч.1 ст.1048 ЦК України.

Посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21.03.2018 у справі №441/569/17, доводить, що укладений між банком та позичальником договір є договором приєднання (ст.634 ЦК України), а Правила та Умови надання банківських послуг- публічною офертою.

Просить врахувати правову позицію Верховного Суду України по справі №6-63цс13 від 18.09.2013, якою визначено, що письма форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику; а також постанову Верховного Суду №755/18246/15-ц від 07.03.2018, за висновками якої позичальник, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанк, погодилася із тим, що така анкета-заява разом із Пам`яткою, Умовами і Правилами надання банківських послу та Тарифами банку, складають договір про надання банківських послуг.

Доводить, що виписка про рух коштів клієнта є первинним документом та підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів банку, але такий доказ в порушення ст.ст.76, 77, 980, 81, 209, 213, 229 ЦПК України, не був досліджений судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено, що 06.02.2012 ОСОБА_1 заповнила та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та погодилася із тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, підтверджує, що вона із ними ознайомлена та згодна./а.с.32/

Згідно витягу із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком визначено наступні тарифні плани: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». У примітках вказано, що повна версія Умов та Правил надання банківських послуг, а також актуальні Тарифи розміщені на офіційному сайті ПриватБанку: https://privatbank.ua./а.с.33/

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256/а.с.34-67/

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість відповідача за договором б/н від 06.02.2012, укладеного між ПриватБанк та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 08.06.2020 становить 15 855,76 грн., що складається із: заборгованість за тілом кредиту 10 234,82 грн.; в тому числі: прострочене тіло кредиту 10 234,82 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 4 389,71 грн.; заборгованість по судовим штрафам 1 231, 23 грн./а.с.7-19/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що позивачем не доведено обізнаність позичальника із умовами кредитування, а тому відсутні підстави стягнення нарахованої заборгованості, як недоведеної.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин правил ч.1 ст.364 ЦК України, однак висновок про відмову в позові в повному обсязі не відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, якими вони врегульовані.

АТ КБ «ПриватБанк», за відсутності узгоджених сторонами зобов`язання умов кредитування в частині нарахування відсотків та неустойки, має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку із повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом із тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, банком, окрім розрахунку такої заборгованості, надано виписку по картковому рахунку, з якої убачається, що позичальник користувалася кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів./а.с.20-29/

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, у сукупності із розрахунком, є доказом отримання позичальником кредитних коштів та їх фактичного використання на суму 10 234,82 грн., розмір якої заявлено позивачем до стягнення та не спростовано відповідачем.

У іншій частині вимоги позову задоволенню не підлягають, як безпідставні, оскільки ґрунтується на Умовах і правилах надання банківських послуг ПриватБанк, які не є складовою кредитного договору №б/н від 06.02.2012, а тому не можуть бути спростовані наведеної позивачем у апеляційній скарзі практикою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 02.09.2020 скасуванню із постановленням нового рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення 10 234,82 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. У іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» (64%), на користь останнього із ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за подачу позову в розмірі 1 345,28 грн. (2 102,00 грн. х 64%) та 2 017,92 грн. (3 153,00 грн. х 64%) за апеляційну скаргу./а.с.1, 95/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2020 року скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299) заборгованість за простроченим тілом кредиту станом на 08.06.2020 в розмірі 10 234 (десяти тисяч двісті тридцять чотирьох) грн. 82 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 3 363,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.11.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

С.Б. Бутенко