Номер провадження 2/754/2226/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.

за участю:

секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» про скасування заборони на відчуження, шляхом виключення запису з Державного реєстру іпотек, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про припинення обтяження нерухомого майна, просила суд скасувати заборону на відчуження належної їй квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладену під час посвідчення договору застави (іпотеки) ВАР № 370755 від 14.10.2003 року, виключивши з Державного реєстру іпотек запис №1269287.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 12.09.2003 року вона уклала з ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», договір №KIOHG000830002, про відкриття карткового рахунку і встановлення кредитного ліміту «Visa Electron Service» на даний кредитний рахунок в сумі 20757 доларів США на термін 120 місяців по 12.09.2013 року включно, який складається з: кредитного ліміту під купівлю квартири 18300 доларів США та суми страхових платежів за 10 років - 2457 доларів США.

14.10.2003 року між позивачем та відповідачем в забезпечення вказаного кредитного договору був укладений договір застави ВАР №370755, у якості застави було надано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу.

23.06.2008 року позивачем своє зобов`язання перед відповідачем було виконано належним чином та в повному обсязі, про що свідчать банківські виписки та офіційна довідка відповідача про відсутність претензій у Банка. Відповідачем було повернуто позивачу оригінали документів на квартиру, яка виступала в якості застави. Однак, в серпні 2019 року позивачу стало відомо про те, що належне їй на праві власності майно, а саме квартира АДРЕСА_2 внесена до Державного реєстру іпотек.

Згідно отриманої виписки від 28.08.2019 року вбачається, що 17.03.2007 року приватним нотаріусом Козіною А.В. було накладено обтяження у вигляді іпотеки. Іпотекодержателем за даними Державного реєстру іпотек є компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC) об`єктом обтяження є квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження 1269287.

Враховуючи викладене, те, що станом на день подачі позову до суду, заборгованість за вказаним кредитним договором погашена, наявністю в Державному реєстрі іпотек запису про обтяження належного позивачу майна, остання, як власник нерухомого майна не має можливості користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому змушена звертатись до суду з даним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2019 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. (а.с. 38).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням терміну для усунення недоліків (а.с. 39-41).

23.09.2019 року на адресу суду надійшла письмова заява від позивача про уточнення позовних вимог, на виконання вимог ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2019 року (а.с. 43-45).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання (а.с. 46, 47).

Протокольною ухвалою суду від 25.02.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 156).

В судовому засіданні, призначеному судом на 22.05.2020 року о 14 годині, позивач просила суд замінити неналежного відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на належного ТОВ «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі», а АТ КБ «ПриватБанк» залучити до участі в розгляді справи в якості третьої особи. А також, позивач просила задовольнити її позовні вимоги, з урахуванням уточнень, в повному обсязі, з підстав викладених нею процесуальних документах, які містяться в матеріалах справи.

Судом було задоволено клопотання позивача, замінено неналежного відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на належного ТОВ «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі», залучено в якості третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» та постановлено продовжувати розгляд справи за відсутності сторони відповідача та третьої особи.

Представник відповідача ТОВ «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі» в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмова заява від представника про відкладення слухання справи. Однак суд прийшов до висновку про продовження слухання справи за відсутності представника третьої особи, з урахування процесуальної заміни сторони відповідача у справі.

Також в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому представник АТ КБ «ПриватБанк» просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» не є належним відповідачем у справі, оскільки саме ТОВ «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі» є іпотекодержателем відповідно до Державного реєстру іпотек, а тому саме дане Товариство має бути належним відповідачем у справі.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, на підставі ст.263 ЦПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.129 Конституції України, реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією, що передбачено і ст.12 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, на суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 12.09.2003 року позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) уклала з ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», договір № KIOHG000830002 про відкриття картрахунку і встановлення кредитного ліміту «Visa Electron Service», відповідно до умов якого банк надав позивачу кредитний ліміт на картковий рахунок в розмірі 20757 доларів США на термін 120 місяців по 12.09.2013 року включно, який складається: кредитний ліміт під купівлю квартири АДРЕСА_3 доларів США, сума страхових платежів за 10 років - 2457 доларів США (а.с. 5-8).

14.10.2003 року між позивачем ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) та відповідачем ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», в забезпечення договору № KIOHG000830002 про відкриття картрахунку і встановлення кредитного ліміту «Visa Electron Service», було укладено договір застави квартири, а саме: квартири АДРЕСА_2 (а.с. 9, 10).

19.02.2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та компанією «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC) був укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити (а.с. 87-111).

17.03.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округ Козіною А.В. було внесено відомості до Державного реєстру іпотек. Іпотекодержателем вказано компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE № 1 PLC) по об`єкту обтяження квартири в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 1269287. Підставою обтяження вказано договір купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр № 351, 352, 19.02.2007, приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Козіна А.В. (а.с.14).

03.10.2017 року компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» ліквідована без правонаступництва. Правонаступництво у даних правовідносинах правомочності іпотекодержателя не переходять новому кредитору, оскільки зобов`язання не пов`язане із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, а отже подання заяви з його боку виключено.

Отож, в даному спірному випадку іноземна компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» ліквідована та не має правонаступників, тобто в силу вимог закону зобов`язання за договором купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити реєстровий № 351, 352, виданий 19.02.2007 року припинились, відповідно відсутні підстави для заборони на відчуження квартири, право власності на яку зареєстровано за позивачем.

В силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна.

За змістом ст.386 ч.2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Вимогами ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слід також зауважити, що в своїй постанові від 07.02.2018 року в справі № 522/11850/15-ц, Верховний Суд звернув увагу на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Наведене узгоджується з положеннями самого договору іпотеки.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки є об`єкти нерухомого майна та об`єкти, які прирівнюються до таких цим Законом. До них чинним законодавством, зокрема, віднесено: земельні ділянки; будівлі; споруди; підприємство як майновий комплекс; житлові будинки; квартири; дачі; садові будинки; гаражі; об`єкт незавершеного будівництва, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому; право оренди чи користування нерухомим майном, яке надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об`єкт нерухомого майна.

Розглядаючи у системному зв`язку ст.593 ЦК України та ст.17 ЗУ «Про іпотеку» слід дійти висновку, що застава, іпотека, припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Встановлено, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки на належну позивачу квартиру не зверталась, заборона її відчуження досі чинна.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач виконала у повному обсязі зобов`язання щодо сплати платежів за договором, що підтверджується довідкою, за підписом начальника Харківського відділення КГРУ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 , з тексту якої вбачається, що позивачем було укладено договір № KIOHG000830002 від 12.09.2003 року на суму 20757,00 доларів США, терміном на десять років. 23.06.2008 року клієнтом (позивачем) було повністю погашено кредит. Претензій до позивальника у банка немає (а.с. 15).

Враховуючи зазначене, підстави наявності запису щодо обтяження нерухомого майна у Державному реєстрі іпотек відсутні, оскільки це створює перешкоди у здійсненні права власності позивачу щодо належного їй нерухомого майна.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем виконано всі умови кредитного договору, але припинити обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно предмету іпотеки, в позасудовому порядку, вона не має можливості, а тому вважає за необхідне скасувати заборону виключивши з Державного реєстру іпотек запис про обтяження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.319, 321, 325, 386, 391, 593, 598, 599 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 4, 5, 17 Закону України «Про іпотеку», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» про скасування заборони на відчуження, шляхом виключення запису з Державного реєстру іпотек - задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , накладену під час посвідчення договору застави (іпотеки) ВАР НОМЕР_1 370755 від 14.10.2003 року, власником якої є ОСОБА_1 , шляхом виключення з Державного реєстру іпотек запису № 1269287, тип обтяження: іпотека, зареєстрований 17.03.2007 р.

Стягнути з ТОВ «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О.М. Панченко