ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року м. Чернівці

Справа №723/484/17

Провадження№ 22-ц/822/250/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Литвинюк І.М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

З поданої скарги та заяви про виконання вимог ухвали Чернівецького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року видно, що відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на заочне рішення, яке в установленому порядку не переглядалося.

За таких обставин, апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою не може бути відкрито, оскільки процесуальним законом передбачено спеціальний порядок перегляду заочного рішення.

Пунктом 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських кв зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Конституційне право сторін по справі на захист порушених прав, свобод та інтересів повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

ЦПК України в редакції, чинній станом дату ухвалення заочного рішення, а також редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, встановлює для відповідача особливий порядок оскарження заочного рішення.

За змістом статті 228 ЦПК (в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до частини 4 статті 231 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення) У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частинами другою та третьою статті 232 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення) установлено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналогічні норми містилися в статтях 284, 287, 288 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Отже, заочне рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання апеляційної скарги, лише позивачем.

Для відповідача встановлено спеціальний порядок, який представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

З огляду на викладене, з урахуванням конституційного принципу судового захисту, верховенства права та правової визначеності, апеляційний суд дійшов висновку, що за змістом статей 228, 231, 232 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення) та статей 284, 287 та 288 ЦПК України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) відповідач вважаючи, що його права порушені заочним рішення, може захистити свої права шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення, та в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або ухвалення повторного заочного рішення - шляхом подання апеляційної скарги.

Такий порядок перегляду заочного рішення та його оскарження узгоджується з Конвенцією та практикою ЄСПЛ.

Отже, право на апеляційне оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення, а не повернення заяви про перегляд заочного рішення, котра в свою чергу підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Як видно з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зверталася до Сторожинецького районного суду із заявою про перегляд заочного рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2017 року, однак зазначена заява повернута заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду зазначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Тобто, суд першої інстанції роз`яснив порядок оскарження заочного рішення відповідачу - шляхом звернення із заявою про перегляд судового рішення та позивачу - шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення судом першої інстанції не переглядалося та ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення постановлено не було, що свідчить про недотримання відповідачем порядку оскарження заочного рішення.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір», апелянт має право звернутися до апеляційного суду з клопотанням про повернення судового збору.

Керуючись статтями 284, 287, 288, 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя І.М. Литвинюк