ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2680/20 Справа № 185/6569/19 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вказував, що з нього на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2002 року на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він 29 жовтня 2005 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . Від шлюбу має двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2006 року з нього на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто змінився його сімейний стан та матеріальний стан, оскільки на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року позов задоволено.

Розмір аліментів, які стягуються за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2002 року з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшити з 1/4 до 1/6 частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано з виконання Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області виконавчий лист, виданий на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 27 вересня 2002 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Судові витрати віднесено на рахунок позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач не надав доказів зміни матеріального становища, погіршення здоров`я, перебування його в тяжкому матеріальному становищі; позивачем не доведено, що він має нерегулярний, мінливий дохід; позивач має можливість сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, в той час як дохід відповідача складає в середньому 6 000 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з позивача на підставі виконавчого листа, виданого Павлоградським міськрайонним судом від 27 вересня 2002 року, на користь відповідача ОСОБА_1 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття /а.с.9/.

29 жовтня 2005 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . Від шлюбу має двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 8,10,11/.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до повноліття.

Також позивач має на утриманні дружину ОСОБА_4 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач зобов`язаний утримувати трьох дітей та непрацездатну дружину, матеріальний стан позивача погіршився, що є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки сторін з 1/4 до 1/6 частини доходів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з огляду на зміну матеріального стану позивача у зв`язку з перебуванням у нього на утриманні ще двох малолітніх дітей доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є всі підстави для застосування ст.192 СК України та зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів зміни матеріального становища, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки наявність ще двох малолітніх дітей, крім дитини сторін, та необхідність їх утримання, безпосередньо вплинула на матеріальне становище позивача.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2020 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.