Справа №303/4275/20 2/303/1539/20
ряд. стат. звіту - 43
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення з будинку без надання іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення з будинку без надання іншого жилого приміщення.

Позов мотивований тим, що він ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . Разом з ним, за даною адресою зареєтровані та проживають 9 осіб, серед яких і відповідачі, а саме дочка ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 . У свою чергу, останні постійно знущаються з нього та його дружини: критикують, лаяться, погрожують, використовують його майно не за призначенням, пошкоджують його, часто влаштовують сварки і принижують перед сусідами та родичами. По даним фактам він звертався до правоохоронних органів, однак позитивного результату не було, а тому просить суд виселити відповідачів та зняти їх з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав зазначених в позові.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали та заперечили щодо його задоволення.

Представник відповідачів ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених у поданому відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін, вона не бачила щоб відповідачі ображали позивача, а навпаки добре ставляться до батьків.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін, відповідачі дбайливо ставляться до позивача, доглядають за господарством та сплачують комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є сином відповідачів, його батьки зробили ремонт у будинку, сплачують повністю комунальні послуги, і йому невідомо чому дідусь має намір виселити його батьків.

Заслухавши вступне слово учасників справи, пояснення свідків та дослідивши надані письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №138778418 від 24.09.2018 року житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 4).

Із Довідки №3774 від 14.09.2018 року виданої виконкомом Великолучківської сільської ради слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , 1937 року народження власник, ОСОБА_10 , 1944 року народження дружина власника, ОСОБА_2 , 1969 року народження дочка, ОСОБА_3 , 1962 року народження зять, ОСОБА_9 , 1991 року народження онук, ОСОБА_11 , 1988 року народження - онук, ОСОБА_12 , 1991 року народження дружина онука, ОСОБА_13 , 2010 року народження правнук, ОСОБА_11 , 2011 року народження правнук (а.с. 5).

Із заяви ОСОБА_1 адресованій Великолучківській сільській раді, прокуратурі Закарпатської області, головному Управлінню національної поліції в Закарпатській області, регіональному представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Закарпатській області Швардак Д.І. вбачається, що ОСОБА_1 просить вищезазначених органів застосувати заходи громадського впливу, а також зняти з реєстрації ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 6).

Обгрунтовуючи даний позов позивач надав суду копії листа з Великолучківської сільської ради Мукачівського району, талон-повідомлення єдиного обліку №3985 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, довідки Великолучківської АЗПСМ, однак, суд відхиляє дані докази та не бере їх до уваги з тих підстав, що вони є неналежними доказами у даній справі, так як згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, не містять інформацію щодо предмета доказування даного спору. Крім цього, зазначені обставини, згідно приписів ч.2 ст.77 ЦПК України, не підтверджують заявлених вимог, не мають жодного значення для розгляду даної справи, а отже не входять до предмету доказування даного спору.

Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 14.11.1987 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_14 14.11.1987 року у виконкомі Великолучківської сільської ради народних депутатів, актовий запис №56, після чого остання змінила прізвище на ОСОБА_15 (а.с. 37).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 та Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи (а.с. 38).

Із Характеристики ОСОБА_2 вбачається, що остання не працює, отримує пенсію по інвалідності та займається веденням домашнього господарства, порушень громадського порядку за нею не помічалося, у конфліктних ситуаціях і сусідами не помічалася (а.с. 39).

Із Характеристики ОСОБА_3 вбачається, що останній працює водієм станції екстренної медичної допомоги м.Мукачево, врівноважений, без хибних звичок, порушень громадського порядку за ним не помічалося, у конфліктних ситуаціях із сусідами не помічений (а.с. 40).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №223398303 слідує, що земельна ділянка площею 0,0644 га, кадастровий номер :10:103:0220, за адресою АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с. 41).

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ч.1 ст.156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

У відповідності до ч.4 ст.156 ЖК Української РСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є дочкою позивача ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_3 є його зятем і дана обставина визнана також самими сторонами по справі. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користуються будинком, платять за комунальні послуги і є членами сім`ї позивача. Крім цього, позивачем ОСОБА_1 не було доведено належними та допустимими доказами, що відповідачі систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття робить неможливим проживати разом з ним, а також, що відповідачами чиняться перешкоди у користуванні позивачу ОСОБА_1 його будинком або порушують інші його права.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 116, 150, 156, 157 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 належного йому на праві приватної власності будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зняття їх з реєстрації місця проживання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 19.11.2020 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір