Справа № 569/1512/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області

особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивача - Мазура Р.В.

представника відповідача - Кучер О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення недоплаченої заробітної плати ,- встановив: ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення недоплаченої заробітної плати. Просив стягнути із Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 388 691,20 грн. за період з 02 серпня 2016 року по 01 квітня 2017 року, витрати на правничу (правову) допомогу та судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

З 26 грудня 2014 року він працював в Рівненській дирекції ПАТ "Укрпошта" на посаді виконуючого обов`язки директора. Наказом №1144/к від 18.04.17р. був звільнений з роботи відповідно до п.5 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Наказом №161 від 15 березня 2016 року "Про оплату праці керівників дирекцій", йому, як директору дирекції II групи (прибуткова діяльність) було становлено посадовий оклад у розмірі 8 484,00 гривень. При звільненні йому не було відомо, що відповідач не провів з ним у день звільнення повний розрахунок.

Однак у 2018-2019 роках Управлінням Держпраці у Рівненській області за результатами перевірок за неодноразовими зверненнями колишніх працівників було встановлено порушення Відповідачем вимог законодавства України про оплату праці, а саме Відповідач здійснював нарахування відпускних без врахуванням коефіцієнта корегування заробітної плати.

Неодноразовими перевірками держпраці Відповідачу надавались приписи про усунення порушень законодавства про працю, у зв`язку з цим, що він невірно визначав розмір середньої заробітної плати як базовий розрахунок при нарахуванні сум оплати за час відпусток та компенсації за використані відпустки, без застосування відповідних коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів по підприємству, що призвело до недоплати заробітної плати всім працівникам без виключення.

В результаті перевірок йому стало відомо, що роботодавець з серпня 2016 року не виконував умови колективного договору на підприємстві, а саме недоплачував йому заробітну плату у встановленому в колективному договорі розмірі.

Так, 31.08.2016р. відповідачем було зареєстровано в Управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА (м.Київ) зміни та доповнення до Колективного договору УДППЗ "Укрпошта" на 2016-2020 роки. Зазначені зміни та доповнення набрали чинності з 02.08.2016р. Вказані зміни призвели до зміни в схемі посадових окладів з оплати праці керівників та професіоналів підприємства "Укрпошта", а саме було встановлено розмір посадового окладу директорам філіалів в залежності від посадового окладу керівника "Укрпошта" на 60-90% нижче.

Про існування таких положень колективного договору зі змінами і доповненнями йому не було відомо.

19 липня 2016 року наказом №574 генеральному директору ОСОБА_2 було встановлено посадовий оклад у розмірі 333 400,00 грн.

Отже, йому як директору філіалу (Рівненської дирекції) повинен був встановлений та виплачений посадовий оклад у розмірі не менше 33 400,00 (на 90% нижче від посадового окладу генерального директора) і не більше 133 360,00 гривень (на 60% нижче від посадового окладу генерального директора). Але йому фактично виплачувався оклад у розмірі 8 484,00 грн..

Також наказом №161 від 15.03.16р. йому було встановлено:

- щомісячну надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу;

- щомісячну надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 30% до посадового окладу;

- щомісячну надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% до посадового окладу;

Всього заробітна плата, яка йому виплачувалась щомісячно становила 16 544,00 грн.

З урахування наведенного, щомісячно відповідач не доплачував 48 586,40 грн.:

33 400,00 - 8 484,00 = 24 916,00 грн. посадового окладу;

5 010,00 - 1 272,60 = 3 737,40 грн. щомісячну надбавку за роботу в умовах режимних обмежень;

10 020,00 - 2 545,00 = 7 475,00 грн. щомісячну надбавку за високі досягнення у праці;

16 700,00 - 4 242,00 = 12 458,00 грн. щомісячну надбавку за виконання особливо важливої роботи

Отже, на момент звільнення у Відповідача як роботодавця була наявна заборгованість перед ним з невиплаченої заробітної плати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримав позов у межах його доводів та просив задовольнити повністю. Вважає, що з моменту внесення змін до Колективного договору, його довірителю відповідач повинен був виплачувати заробітну плату, виходячи з положень Колективного договору враховуючи зміни від серпня 2016р., оскільки позивач , хоча за наказом був прийнятий як виконуючим обов`язки директора філії, проте виконував обов`язки як директор, разом з тим, такої посади як виконуючий обов`язки директора філії, в штатному розписі немає. Відтак, позивач був директором на якого поширюється право на оплату праці відповідно до Колективного договору за яким були змінені умови оплати праці. Так, у поданому до суду відзиву відповідач зазначив, що посилання позивача на результати перевірок Управління Держпраці в Рівненській області за результатами звернень колишніх працівників протягом 2018-2019 років, не є аргументом недоплати заробітної плати. Позивач не надає жодного підтверджуючого доказу щодо затримки виплати саме йому заробітної плати, або порушення вимог законодавства України про оплату праці, що в силу ст.82 ЦПК України не є належним доказом по справі.

Згідно наказу №1293/к від 24.12.2014 року по особовому складу, Позивача призначено на посаду виконуючого обов`язки директора Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 26.12.2014 року до прийняття відповідного рішення Уповноваженим органом управління. Контракт з позивачем не укладався.

Окрім того, позивач був ознайомлений з умовами праці та погодився на них, зважаючи на його заяву про призначення на посаду саме в.о. директора Рівненської дирекції до прийняття відповідного рішення Уповноваженим органом. Заява датована 24.12.2014 року.

24.12.2014 року було затверджено наказом УДППЗ «Укрпошта» №953 Тимчасове положення про оплату праці в.о.директора Рівненської дирекції, з яким Позивач ознайомлений під підпис.

Внесено відповідний запис до трудової книжки, що підтверджує і сам Позивач у копіях документів доданих до позовної заяви.

Заперечили щодо суми позову в повному обсязі, оскільки незрозумілим є з яких сум, строків та роздумів здійснювався даний розрахунок. Як видно із доданих до відзиву розрахункових листів Позивача, жодної заборгованості із заробітної плати перед ним в дирекції немає. Даний факт

підтверджується і відомостями щодо відсутності заборгованості перед бюджетом. АТ «Укрпошта» в особі Рівненської дирекції є найбільшим платником податків у Рівненській області, жодних заборгованостей зі сплати податків та зборів в дирекції немає.

Згідно листа Мінсоцполітики від 21.07.2011 р. № 590/13/84-11, у разі звільнення керівника порядок виконання обов`язків за його посадою регламентується нормами роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату В црпс «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29.12.65р.№30/39. Цими роз`ясненнями передбачено, що призначення працівника виконувачем обов`язків за вакантною посадою не допускається.

Це можливо тільки за посадою, призначення на яку здійснюється вищим за рівнем органом управління.

Таким чином, призначення працівника виконуючим обов`язки по вакантній посаді допускається тільки за посадою, призначення на яку робиться вищим органом управління.

У постанові від 28.08.2019 у справі № 201/15850/17-ц Верховний Суд зазначив, що правове

регулювання відносин, пов`язаних із призначенням працівника виконуючим обов`язки, здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України, роз`яснень Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 (у редакції від 11 грудня 1986 року), що діє в частині, яка не суперечить КЗпП України та іншим нормативно-правовим актам України.

Юридичних фактів, які зумовили б укладення з Позивачем контракту ним наведено не було, документів, що б підтверджували погодження уповноваженого органу на його призначення директором філії також надано не було.

Зміни та доповнення до колективного договору на 2016-2020 роки, на які посилається Позивач, як на підставу звернення до суду, стосуються керівників філій, посилання Позивача на наказ №161 від 15.03.2016 року як на оплату праці його як директора дирекції не відповідає дійсності. В самому наказі вказано, що оплата праці в.о.директора Рівненської дирекції встановлюється згідно штатного розпису, затвердженого та введеного в дію 01.04.2016 року та не суперечить чинному законодавству, оскільки встановлена на рівні оплати праці директора дирекції.

Позивач перебував у статусі в.о. директора та оплата праці його відбувалась відповідно до умов визначених Тимчасовим положенням про оплату праці в.о.директора Рівненської дирекції.

Відповідно до умов законодавства, з директором філіалу украдається контракт, де визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Станом на 2014 рік, укладення трудового договору із Позивачем, Рівненська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку була філією без права юридичної особи, управління філією здійснювалось директором або особою, яка виконувала обов`язки директора відповідно до наказу. Наймання директора Рівненської дирекції, здійснювалось шляхом укладення з ним контракту генеральним директором, за погодженням із органом управління (Міністерство транспорту та зв`язку України).

18.12.2014 року наказом №1269/к Позивача було звільнено із посади директора Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Тобто погоджуючись на умови нового трудового договору з 26.12.2014 року, Позивачу було добре відомо про те, що з директором дирекції укладається контракт.

Позивач зазначає про те що за результатами перевірок Управління Держпраці у 2018 - 2019 роках у Відповідача було встановлено порушення законодавства про оплату праці. Та, що саме в результаті цих перевірок, Позивачу стало відомо про недоплачену йому заробітну плату. Зважаючи на вище викладене та проведений остаточний розрахунок із Позивачем 03.12.2018 року, що підтверджується і Позивачем по справі №569/4141/19 по стягнення середнього заробітку за невчасний розрахунок при звільненні, вважають що позивач порушив строки визначених п.1 .ст.233 КЗпП України.

Пропуск строку звернення до суду в даному випадку «є самостійною підставою для відмови в позові» - пункт 26 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До того ж, згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.92 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.

Таким чином, позовні заяви, подані працівниками не в межах тримісячного строку з моменту звільнення, підлягають відхиленню з підстави пропуску позивачами строку позовної давності.

Просили ОСОБА_1 , у задоволенні позовних вимог щодо стягнення недоплаченої заробітної плати відмовити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві, які були підтримані нею у судовому засіданні. Ухвалою суду від 30.01.2020р. позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження, ухвалено розпочати підготовче провадження у справі, призначене підготовче судове засідання на 09.00 год. 12.03.2020р.. 25.02.2020р. відповідач подав до суду відзив до якого долучив письмові докази.

22.06.2020р. представник позивача подав до суду відповідь на відзив.

01.10.2020р. підставник відповідача подав до суду заперечення до відповіді на відзив, долучив до нього письмові докази.

Ухвалою суду від 01.10.2020р. постановлено закрити підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

У судовому засіданні, ухвалою на місці судом задоволено клопотання представника вдаповідача від 18.11.2020р. та долучено до справи письмові докази.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Порядок та особливості укладення контрактів при прийнятті на роботу працівників на підприємства, в установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та галузевої приналежності, а також до громадян, визначається Положенням про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, яке затверджене Постановою КМУ від 19 березня 1994 року №170, із наступними змінами та доповненнями.

Згідно п.З Постанови Кабінету Міністрів України №170 від 19.03.1994 року Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору, контрактна форма трудового договору застосовується у випадках, прямо передбачених законом.

Також контракт є обов`язковою формою трудового договору для керівників державних підприємств, що укладаються відповідно до Типової форми контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, затвердженої постановою КМ України від 2 вересня 1995 року № 597 (зі змінами) на підставі Положення про порядок укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою КМУ від 19.03.1993 року № 203.

Відповідно до вказаної постанови КМУ та затвердженого нею Положення, наймання на роботу керівника підприємства, що є у державній власності, здійснюється відповідними міністерствами або іншими підвідомчими КМУ органами виконавчої влади шляхом укладення з ними контракту.

Згідно з ст. 94 КЗпП України, заробiтна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразi, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працiвниковi за виконану ним роботу.

Розмiр заробiтної плати залежить вiд складностi та умов виконуваної роботи, професiйно-дiлових якостей працiвника, результатiв його працi та господарської дiяльностi пiдприємства, установи, органiзацiї i максимальним розмiром не обмежується.

Питання державного i договiрного регулювання оплати працi, прав працiвникiв на оплату працi та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату працi" та iншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Судом встановлено, що наказом по особовому складу № 1269/к від 18.12.2014р. ОСОБА_1 був звільнений з роботи директора Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта", 19 грудня 2014р. відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України у зв"язку із закінченням строку контракту. Підстава п.2ст.36КЗпП, п.п.а) п.24 Контракту з керівником Рівненської дирекції УДПП "Укрпошта" від 08.02.2012р.зі звільненням була припинена.

24.12.2014 р.в.о.генерального директора УДППЗ "Укрпошти" заяву про призначення його на посаду в.о.директора Рівненської дирекціїз 26.12.2014р. до прийняття відповідного рішення Уповноваженого органу управління.

Відповідно до поданої заяви, наказом №1293/к від 24.12.2014 року по особовому складу ОСОБА_1 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 26.12.2014 року до прийняття відповідного рішення Уповноваженим органом управління. Наказом № 953 від 24.12.2014р. "Про оплату праці керівника Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта" на виконання наказу УДППЗ "Укрпошта" від 24.12.2014р. № 1293/к "По особовому складу затверджено Тимчасове положення про оплату праці в.о.директора Рівненської дирекції. З 26.12.2014р. ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад в розмірі 7375 грн. Щомісячна надбавка у розмірі 40% до посадового окладу за виконання особливо важливої роботи на період з 26.12.2014р. до 31.03.2015р., щомісячна надбавка до посадового окладу у розмірі 15% за роботу в умовах режимних обмежень. Затверджено штатний розпис в.о. директора Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта" з датою введення 26.12.2014р. Нарахування та виплату заробітної плати забезпечити відповідно до затвердженого штатного розпису, в межах затверджених витрат на оплату праці дирекції.

Внесено відповідний запис до трудової книжки, що підтверджує і сам Позивач у копіях документів доданих до позовної заяви.

З оглянутого судом Тимчасового положення про оплату праці в.о.директора Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта", підписаною в.о.генерального директора УДППЗ "Укрпошта" І.В. Ткачука та в.о. директора Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта" Колгановим В.А. вбачається, що Положенням визначено термін дії його до укладення контракту з керівником. У трудовій книжці ОСОБА_1 містяться відповідні записи про звільнення та прийняття на роботу.

Окрім того, судом встановлено, що питання оплати праці ОСОБА_5 визначалися і наказом від 15.03.2016р. № 161. Оглянутими судом розрахунковими листами підтверджується нарахування заробітної плати у відповідності до наказу про оплату праці керівника. Наказом від 18.04.2017р. № 1144/к ОСОБА_1 був звільнений з роботи з 18.04.2017р. згідно поданої заяви.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами праці та погодився на них, зважаючи на його заяву про призначення на посаду саме в.о. директора Рівненської дирекції до прийняття відповідного рішення Уповноваженим органом.

Разом з тим, судом встановлено, що 31.08.2016р. відповідачем було зареєстровано в Управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА (м.Київ) зміни та доповнення до Колективного договору УДППЗ "Укрпошта" на 2016-2020 роки. Зазначені зміни та доповнення набрали чинності з 02.08.2016р. Вказані зміни призвели до зміни в схемі посадових окладів з оплати праці керівників та професіоналів підприємства "Укрпошта", а саме було встановлено розмір посадового окладу директорам філіалів в залежності від посадового окладу керівника "Укрпошта" на 60-90% нижче. Як встановлено судом, відповідно до наданих суду доказів, прийнятих судом в судовому засіданні 20.11.2020р. УДППЗ «Укрпошта» було видано ряд наказів з врахуванням змін до Колективного договору від 31.08.2016р. Зокрема, Наказ УДППЗ «Укрпошта» від 01.08.2016р. № 604 «Про затвердження схеми посадових окладів з оплати праці керівників і професіоналів та єдиних схем посадових окладів (тарифних ставок) працівників УДППЗ «Укрпошта» ; Наказ УДППЗ «Укрпошта» від 28.11.2016р. № 1032 «Про введення схеми посадових окладів керівників та професіоналів УДППЗ «Укрпошта»; Наказ УДППЗ «Укрпошта» від 30.12.2016р. № 1189 «Про затвердження Положення про оплату праці працівників УДППЗ «Укрпошта» .

Судом не встановлено тих обставин, що в період роботи у позивача, зокрема після 02.08.2016р. по 01.04.2017р., змінювалися умови праці. Зокрема, проаналізувавши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд приходить до висновку, що контракт з позивачем укладено не було, він не призначався на посаду за підсумками відкритого відбору, тобто на конкурсній основі. Тому, оплата праці йому здійснювалась на підставі Тимчасового положення про оплату праці в.о. директора Рівненської дирекції УДГТГ «Укрпошта», затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» від 24.12.2014 № 93 копія якого надіслана на адресу філії Рівненська дирекція АТ «Укрпошти листом АТ «Укрпошта» від 20.02.2020 № 75-3-17. Проаналізувавши в сукупності діюче законодавство, нормативні документи, досліджені судом письмові докази, суд вважає, що у період перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем мало місце внесення змін до Колективного договору щодо оплати праці керівника, тобто підтверджується наявність права. Проте, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів на підтвердження набуття ОСОБА_1 права на зміну розміру заробітної плати, доплат до заробітної плати, оскільки таке право виникає з настанням ряду юридичних фактів, а як встановлено судом, умови трудових відносин між відповідачем та позивачем після 02.08.2016р. і до 17.04.2017р., не змінювалися. За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову ОСОБА_6 у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення недоплаченої заробітної плати за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - вирішив: ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення недоплаченої заробітної плати . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Укрпошта", місцезнаходження: 01001 м.Київ, вул.Хрещатик, 22, КОД . Повне рішення виготовлене - 26.11.2020 року. Суддя О.В.Панас