Справа № 445/1016/20
провадження № 2/445/423/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Золочівський районний суд у складі:

головуючого судді: Сивака В.М.

при секретарі судвого засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначає, що вона, на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2017 року, є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку залишився зареєстрований колишній власник квартири ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_4 . Однак, останні у спірній квартирі з часу відчуження квартири у ній не проживають. Їй відомо, що відповідачі вже довший час проживають за межами України, однак їх реєстрація у квартирі створює перешкоди для повноцінного володіння майном, як власника квартири.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачів.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про його виклик в судове засідання через оголошення на сайті судова влада, в судове засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у їх відсутності не подали.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2017 року, є власником будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується, крім того, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 88895549 від 06.06.2017 року.

Згідно будинкової книги, у будинку по АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Як вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов житлового будинку від 23.09.2019 року, 13.08.2019 року, 22.10.2019 року, 23.04.2020 року, 21.05.2020 року, відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, однак фактично не проживають.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За вимогами ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Таким чином, що позивач є одноосібним власником спірного будинку, відповідачі будучи зареєстрованими у спірному будинку, понад один рік не проживають в ньому, тому право відповідачів на користування спірним житловим будинком підлягає припиненню на вимогу власника цього майна, а позовні вимоги відповідно слід задовольнити.

Крім того, з врахуванням клопотання позивача про залишення судових витрат за нею, суд приходить до висновку про можливість залишення таких за позивачем.

Керуючись ст. 317, 319, 383, 391, 405, 406 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 11, 13, 49, 82, 142, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Золочівський районний суд Львівської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом передбачених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 29.10.2020 року.

Суддя Сивак В.М.