справа № 197/948/18
провадження № 2/197/72/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В., за участі секретаря судового засідання Піско Л.В., розглянувши в залі суду смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , про визнання недійсним та скасування державного акта, визнання прав та обов`язків в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в жовтні 2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, який в подальшому уточнив, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. При зверненні до державного нотаріуса за оформленням спадщини позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю здійснено виправлення. Однак і архівні документи, і рішення про передачу землі у власність, і експертний висновок свідчать про те, що Державний акт на право власності на землю належить бабусі ОСОБА_3 . Просить визнати недійсним та скасувати Державний акт, в якому є виправлення визнати за позивачем всі права та обов`язки спадкодавця ОСОБА_3 , які належали їй на день смерті згідно з рішенням про передачу земельних часток (паїв) у приватну власність.

Позивач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с. 129).

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, представника в підготовче засідання не направив, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують (а.с. 50, 107).

Третя особа - ОСОБА_2 , повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує (а.с. 130).

Від представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, вирішення позовних вимог залишають на розсуд суду (а.с. 125-126).

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою судді від 17.10.2018 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 02.11.2018 до суду надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою судді від 05.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено у якості третьої особи - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. 29.11.2018 позивачем подано клопотання про витребування доказів. 05.12.2018 позивачем подано клопотання про залучення третіх осіб та витребування доказів. Ухвалою суду від 05.12.2018 залучено в якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , витребувано докази. 13.02.2019 надійшло клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою від 13.02.2019 за клопотанням позивача витребувано з Широківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи. 27.02.2019 надійшла копія спадкової справи. Ухвалою суду від 15.05.2019 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_4 . Ухвалою від 19.11.2019 поновлено провадження, виключено зі складу третіх осіб ОСОБА_4 . 06.12.2019 до суду надійшла заява про зміну предмета позову.

Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

ОСОБА_3 була рідною бабусею позивача та ОСОБА_4 по лінії батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с. 10-11, 48, 119).

За життя ОСОБА_3 рішенням Миколаївської селищної ради народних депутатів № 128-11/23 від 29 лютого 2000 року було передано у приватну власність земельну ділянку та видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії 11-ДП № 048418 площею 3, 859 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я « ОСОБА_3 », що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Шр № 5023. Проте у державному акті допущені виправлення по батькові спадкодавця - помилково зазначено « ОСОБА_3 » та виправлено на « ОСОБА_3 », виправлення засвідчені печаткою відповідача та Широківського районного відділу земельних ресурсів (а.с.9).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Миколаївська селищна рада Широківського району Дніпропетровської області припинила свою дільність як юридична особа, правонаступник - Карпівська сільська рада Широківського району Дніпропетровської області.

Постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори від 06 квітня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі - ОСОБА_3 , оскільки земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, у якому зроблені виправлення, що суперечить чинному законодавству (а.с.13).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Карпівської сільської ради № 2787 від 22.11.2018 на момент смерті зі спадкодавцем ОСОБА_3 були зареєстровані і проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с. 44).

Відповідно інформації Широківської державної нотаріальної контори від 11.01.2019 та копії спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена спадкова справа 06.12.2007, заяви про прийняття спадщини за заповітом були подані позивачем та третьою особою ОСОБА_2 , заповіти посвідчувались 02.04.2001 Миколаївською селищною радою, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 65, 83-91).

Згідно з заповітом від 02.04.2001 ОСОБА_3 заповіла жилий будинок ОСОБА_2 . Відповідно до заповіту від 02.04.2001 ОСОБА_3 заповіла земельну частку (пай) на землях КСП "Родина" своєму онуку ОСОБА_1 (а.с. 93-94). В даному випадку спадкування позивачем земельної ділянки за заповітом не є можливим, оскільки на земельну частку (пай) видано державний акт, в який внесені виправлення, які не передбачені законодавством, крім того, в заповіті не ідентифіковано правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), яким є сертифікат.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ч.1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Батько позивача ОСОБА_5 є сином спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та експертним висновком (а.с. 11,12), тобто, спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є онуками спадкодавця та спадкоємцями за правом представлення, прийняли спадщину після бабусі ОСОБА_3 , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Карпівської сільської ради № 2787 від 22.11.2018.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та інформацією Широківської державної нотаріальної контори від 13.11.2019 (а.с. 97, 102).

При цьому постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори від 21 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 брата - ОСОБА_4 , оскільки земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, у якому зроблені виправлення, що суперечить чинному законодавству (а.с.13).

Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 22 ЗК України 1991 року (чинного на момент отримання державного акта) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до п.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 N 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення орфографічних або технічних помилок на стадії заповнення, підписання та реєстрації бланка такий комплект бланків вважається зіпсованим. що при заповненні державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

Таким чином, вимоги про визнання недійсним та скасування державного акту є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Вищезазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Сулу від 18.03.2019 у справі № № 343/1048/17. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

При цьому суд враховує, що при заявленні та задоволенні позовних вимог про визнання недійсним державного акту та скасування його державної реєстрації, відсутність реєстрації права власності на спірну земельну ділянку у ОСОБА_3 не є перешкодою для реалізації позивачем права на прийняття спадщини після її смерті. Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 523/3522/16-ц. Згідно з правовою позицією ВССУ, викладеною в листі останнього за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Право спадкодавця ОСОБА_3 на земельну частку (пай), на який видано Державний акт на право приватної власності на землю, підтверджується рішенням Миколаївської селищної ради № 128-11/23 від 29.02.2000 "Про передачу земельних часток (паїв) у власність", списком-додатком до Державного акту на право колективної власності на землю (а.с. 14-16).

Згідно з експертним висновком від 07.02.2018, наданим Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, імена по батькові ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , Орентійовна попри розбіжності в документах є ідентичними (а.с. 12).

Аналізуючи зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та визнати недійсним та скасувати державний акт на землю, визнати в порядку спадкування за законом усі права та обов`язки, що належали ОСОБА_3 згідно з рішенням Миколаївської селищної ради народних депутатів № 128-11/23 від 29 лютого 2000 року.

Позивач просить не відшкодовувати судові витрати, що є його правом. Керуючись ст. 125 ЗК України, ст. ст. 1218, 1225 ЦК України, ст. ст. 1, 12, 77-81, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Новоросійськ Краснодарського краю, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) до територіальної громади в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області (місцезнаходження: вул. Центральна, 97-А, с. карпівка Широківського району Дніпропетровської області, ), треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (місцезнаходження: пр. Олександра поля, 2, м. дніпро Кіровського району Дніпропетровської області, ), ОСОБА_2 (зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визнання недійсним та скасування державного акта, визнання прав та обов`язків в порядку спадкування задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати виданий 29 вересня 2000 року Миколаївською селищною радою народних депутатів Державний акт на право приватної власності на землю серії 11-ДП № 048418 згідно з рішенням Миколаївської селищної ради № 128-11/23 від 29.02.2000на ім`я « ОСОБА_3 », що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Шр № 5023.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 усі права та обов`язки (в тому числі право на реєстрацію права власності), які належали останній на день її смерті відносно земельної ділянки площею 3, 859 га, яка розташована на території Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, на підставі рішення Миколаївської селищної ради № 128-11/23 від 29.02.2000"Про передачу земельних часток (паїв) у приватну власність".

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 брата ОСОБА_4 усі права та обов`язки ( в тому числі право на реєстрацію права власності), які належали останньому після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 , зокрема, прав і обов`язків, які ОСОБА_3 на день смерті набула на земельну ділянку площею 3, 859 га, яка розташована на території Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, на підставі рішення Миколаївської селищної ради № 128-11/23 від 29.02.2000"Про передачу земельних часток (паїв) у приватну власність".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду (до дня початку фунціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Широківський районний суд Дніпропетровської області) протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 20.02.2020.

Суддя О.В. Леонідова