ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5110/20
Провадження № 2/210/2015/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"03" грудня 2020 р. м. Кривий Ріг
Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_1 , третя особа Криворізька міська рада, про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан,
03 вересня 2020 року позивач Виконком Металургійної районної у місті ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан та просив суд зобов`язати ОСОБА_1 привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи демонтаж гаража біля будинку АДРЕСА_1 , яким самовільно зайнято земельну ділянку та порушено благоустрій території.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щоприведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюються за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Відповідно до п. 1 розділу «У сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища», додатку до Рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» виконкоми районних у місті рад здійснюють роботу з самоврядного контролю за використанням суб`єктами господарювання земельних ділянок без дозвільних документів згідно із чиним законодавством.
У ході виконання зазначених повноважень, спеціалістами виконкому районної у місті ради виявлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 біля ресторану «Автограф» та будинку АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 виконано розміщення капітального гаражу на земельній ділянці площею 18 м.кв., яка не відведена для цієї мети та без дозвільних документів. Даний гараж було розміщено біля існуючих гаражів для зберігання автотранспортних засобів так, що він заважав руху пішоходів та транспорту. За результатом виявлення вказаного порушення представниками виконкому районної у місті ради складено акт обстеження земельної ділянки та схему розміщення гаражу від 17.04.2020 року, що передбачено Рішенням Криворізької міської ради від 27.07.2011 № 514 «Про затвердження Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель у м. Кривому Розі».
Також, матеріали від 16.04.2020 року № 6727 було зареєстровано до журналу єдиного обліку Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, щодо повідомлення зі служби «102» про те, що 16.04.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , біля ресторану «Автограф» на проїжджій частині встановлюють гараж. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконано у добровільному порядку демонтаж вказаного гаражу, виконкомом йому направлено лист від 13.05.2020 № 20/35-1219 про необхідність у термін до 01.06.2020 у добровільному порядку виконати роботи по звільненню земельної ділянки від замовільно розміщеного гаражу та привести земельну ділянку у придатний для використання стан.
24.06.2020 представниками виконкому районної у місті ради було проведено повторне обстеження вказаної земельної ділянки на предмет виконання ОСОБА_1 вищевказаних робіт. За результатом обстеження встановлено, що між рестораном « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_2 та житловим будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було здійснено демонтаж гаражу з вищевказаного місця, та встановлено в іншому місці біля сміттєзбірного майданчика ближче до будинку АДРЕСА_1 . На даний час гараж не демонтований, та використовується ОСОБА_1 для власних потреб.
Виконкомом районної у місці ради були направлені листи до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.06.2020, Криворізької місцевої прокуратури № 1 від 30.06.2020, та департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради від 30.06.2020 з питання інформування про вищевказане порушення. Однак даними службами будь-яких заходів до гр. ОСОБА_1 не вжито. До теперішнього часу відповідач в добровільному порядку не виконав звільнення земельної ділянки від самовільно розміщеного гаража та жодних дій щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, у зв`язку із чим порушено інтереси територіальної громади міста.
Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Виконкому Металургійної районної у місті ради - Чепурко Н. до суду не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, проти заочного вирішення справи не заперечувала.
Від представника третьої особи Криворізької міської ради Сеїної О. поза межами судового засідання до суду надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначила, що відповідно до Рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» саме виконкоми районних у місті рад здійснюють роботу з самоврядного контролю за використанням суб`єктами господарювання земельних ділянок без дозвільних документів згідно із чиним законодавством України. Земельна ділянка площею 18 м.кв. самовільно зайнята відповідачем під гараж для розміщення транспортного засобу. Дана земельна ділянка розташована біля ресторану «Автограф» а також являється частиною прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.
Відповідно до актів обстеження земельної ділянки від 17.04.2020 та від 24.06.2020 співробітниками виконкому районної у місті ради поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 було встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки прибудинкової території під розміщення гаражу поряд з існуючими гаражами. При цьому встановлено, що право власності на користування земельною ділянкою під вже збудований гараж не оформлено. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач до суду не з`явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток за вказаною адресою проживання, які повернулися до суду з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання».Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
У зв`язку з цим, з огляду на належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів.
Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно Рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» саме виконкоми районних у місті рад здійснюють роботу з самоврядного контролю за використанням суб`єктами господарювання земельних ділянок оформлених згідно із чиним законодавством України, прав на них, а саме: проведення обстежень земельних ділянок з оформленням відповідних актів, повідомлення суб`єкта господарювання з наданням рекомендацій щодо усунення правопорушень, самовільним розміщенням тимчасових споруд, їх облік і співпраця з установами та організаціями, що утримують прибудинкові території багатоповерхових житлових будинків, на яких виявлені тимчасові споруди (а.с.28-31).
З письмових матеріалів справи судом встановлено, що згідно акту обстеження земельної ділянки від 17.04.2020 року громадянином ОСОБА_1 між рестораном « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_2 за житловим будинком АДРЕСА_1 в квітні 2020 року, біля існуючих гаражів для зберігання автотранспортних засобів було розміщено гараж площею 18 кв.м., без дозвільних документів та права користування земельною ділянкою. Даний гараж заважав руху пішоходів та транспорту, а отже порушено ст. 211 Земельного кодексу України (а.с. 6-7).
Згідно акту обстеження земельної ділянки від 24.06.2020 року громадянином ОСОБА_1 було здійснено демонтаж гаражу з вищевказаного місця та встановлено в іншому місці біля сміттєзбірного майданчика ближче до будинку АДРЕСА_1 , без дозвільних документів та права користування земельною ділянкою, а отже порушено ст. 211 Земельного кодексу України (а.с. 8).
Схемами розміщення, та фотофіксацією від 24.06.2020 року підтверджено місце знаходження вказаної земельної ділянки та гаражу (а.с. 7-9,10).
Позивачем були направлені листи до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.06.2020 року № 14/29-1596, Криворізької місцевої прокуратури № 1 від 30.06.2020 року № 04/29-1591 та департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради від 30.06.2020 року № 04/36-1588 з питання інформування про порушення вимог земельного законодавства (а.с.13,15,17).
Матеріали справи не містять відомостей про вжиття вказаними службами будь-яких заходів до ОСОБА_1
13.05.2020 року ОСОБА_1 Виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради було направлено лист щодо необхідності у термін до 01.06.2020 року у добровільному порядку виконати роботи по звільненню земельної ділянки біля житлового будинку АДРЕСА_1 від самовільно розміщеного гаража та привести земельну ділянку у придатний для використання стан (а.с. 19).
Незважаючи на вищевказане, на даний час відповідач в добровільному порядку не виконав звільнення земельної ділянки від самовільно побудованого гаражу, у зв`язку з чим виконком Металургійної районної у місті ради вимушений звернутися до суду щодо примусового звільнення земельної ділянки.
Судом встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 18 кв.м., що розташована біля будинку АДРЕСА_1 , входить до складу земель житлової та громадської забудови та знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Криворізької міської Ради.
Криворізькою міською Радою рішення про надання ОСОБА_1 земельної ділянки для розміщення гаражу не приймалось, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні, а тому ця земельна ділянка є самовільно зайнятою відповідачем.
На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст. 13 Конституції України від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи місцевого самоврядування, окрім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснює територіальна громада через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Права органів самоврядування захищаються в судовому порядку.
За змістом ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
За вимогами ч. 2 ст. 83 ЗК України в комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використаннями та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою (державного акта), та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Відповідно до п. б. ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: самовільне зайняття земельних ділянок.
Приймаючи до уваги те, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій виконано розміщення гаража, крім того, відповідач не звертався у встановленому законом порядку до органів самоврядування із заявою про надання йому у користування (оренду) земельної ділянки, необхідної для розміщення гаража, а тому зобов`язаний звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку, привести її в придатний для використання стан шляхом демонтажу самовільно побудованого гаража.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, для задоволення позовних вимог Позивача.
Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом відповідно до платіжного доручення №463 від 05.08.2020 року в сумі 2102,00 грн. (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_1 , третя особа Криворізька міська рада, про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи демонтаж самовільно побудованого гаража біля будинку АДРЕСА_1 , яким самовільно зайнято земельну ділянку та порушено благоустрій території.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь Виконкому Металургійної районної у місті ради суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві) гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Суддя: С. В. Ступак