Справа № 309/3341/19
Провадження № 2/309/47/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Вайнраух Н.Л.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Цопко С.В.

представника відповідача адвоката Довгій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Головне управління держгеокадастру в Закарпатській області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Головне управління держгеокадастру в Закарпатській області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю.

Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що згідно розпорядження голови Хустської РДА від 29 грудня 2002 року №716 ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0.8 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території м. Хуст Хустської міської ради, урочище «Решетарка».

На підставі даного розпорядження позивачкою було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ №182452 від 26.06.2003 року.

При зверненні до ТОВ "ХУСТ-ЗЕМЛЯ КАРПАТ" з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо внесення відомостей до Державного геокадастру виявилося, що вказана земельна ділянка приватизована громадянкою ОСОБА_3 , мешканкою АДРЕСА_1 . Належну їй земельну ділянку ОСОБА_3 за життя передала у власність своєму зятеві ОСОБА_2 .

Згідно земельно-кадастрової книги земельна частка (пай) ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_2 , площею 0,80 га розташована не в урочищі «Решетарка», а в урочищі «Біла Ворона». Ще одна її земельна ділянка площею 0,20 га розташована в урочищі «Сад». У державному акті на право приватної власності на землю, який належав ОСОБА_3 відмічено землі суміжного землекористувача ОСОБА_4 , якого у плані урочища «Решетарка» нема. Державний акт ОСОБА_1 нанесено на план урочища « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що державний акт про право приватної власності на землю громадянці ОСОБА_3 видано з порушенням норм земельного законодавства, чим порушено її права як власника земельної ділянки.

ОСОБА_1 просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , її представник - адвокат Цопко С.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задоволити з підстав, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Довгій В.І. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Просив відмовити у задоволенні позову, врахувати той факт, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по справі. Земельна ділянка, виділена ОСОБА_1 в рахунок земельних ділянок паїв не віднесена до земель пайового фонду, що стверджується листом начальника відділу у Хустському районі Головного управління держгеокадастру в Закарпатській області ОСОБА_5 .

Представник третьої особи без самостійних вимог - Головного управління держгеокадастру в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. До суду подано письмові пояснення в.о. відділу В. Бомбушкар про те, що позивачці на праві приватної власності згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ № 182452, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 22117, належить земельна ділянка площею 0,8000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Решетарка» на території Хустської міської ради.

Відомості про вказану земельну ділянку не внесено до Державного земельного кадастру, земельній ділянці не присвоєно кадастрового номеру. Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України Про Державний земельний кадастр встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

З метою внесення відомостей про зазначену у державному акті земельну ділянку до Державного земельного кадастру позивачка звернулась до відділу у Хустському районі Головного управління із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. За результатами розгляду її заяви прийнято рішенням № РВ-019 від 27.08.2019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа уставленим вимогам: наявні зауваження щодо валідності електронного документу - перетин із земельною ділянкою :07:003:0122, площа співпадає на 96,9068 відсотків.

Згідно розпорядження голови Хустської районної державної адміністрації № 659 від 29.12.2002 громадянці ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,8000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Решетарка» на території Хустської міської ради з подальшим отриманням державного акта на право приватної власності на землю серії Р4 № 056525 від 29.12.2002, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12371.

У 2018 році на замовлення ОСОБА_3 , Державним підприємством Закарпатгеодезцентр виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в урочищі Решетарка на території Хустської міської ради для ведення особистого селянського господарства площею 0, 8034 га, кадастровий номер :07:003:0122. Відомості про дану земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру.

Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області вважає позовні вимоги є недоведеними належними і допустимими доказами, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акту серії Р3 №182452 віл 26.06.2003 року на право приватної власності на землю, вданого ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Хустської РДА №716 від 29.12.2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,8 га, яка розташована на території м. Хуст Хустської міської ради урочище «Решетарка» для ведення особистого селянського господарства.

Відомості про вказану земельну ділянку не внесено до Державного земельного кадастру, земельній ділянці не присвоєно кадастрового номеру. Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України Про Державний земельний кадастр встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

З метою внесення відомостей про зазначену у державному акті земельну ділянку до Державного земельного кадастру ОСОБА_1 звернулась до відділу у Хустському районі Головного управління із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа уставленим вимогам: наявні зауваження щодо валідності електронного документу - перетин із земельною ділянкою :07:003:0122, площа співпадає на 96,9068 відсотків, про що прийнято рішення № РВ-019 від 27.08.2019 року.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно розпорядження голови Хустської районної державної адміністрації № 659 від 29.12.2002 громадянці ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,8000 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Решетарка» на території Хустської міської ради з подальшим отриманням державного акта на право приватної власності на землю серії Р4 № 056525 від 29.12.2002, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12371.

У 2018 році на замовлення ОСОБА_3 , Державним підприємством Закарпатгеодезцентр виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в урочищі Решетарка на території Хустської міської ради для ведення особистого селянського господарства площею 0, 8034 га, кадастровий номер :07:003:0122. Відомості про дану земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру.

19.10.2018 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Боронявсьокї сільської ради Хустського району Закарпатської області Деяк О.М., який зареєстровано в реєстрі за №206 про те, що земельну частку (пай), яка належить їй на підставі державного акту серії Р4 №056525 в урочищі Решетарка заповіла ОСОБА_2 , 1982 року народження.

Згідно земельно-кадастрової книги земельна частка (пай) ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_2 , площею 0,80 га розташована не в урочищі «Решетарка», а в урочищі «Біля Ворона». Ще одна її земельна ділянка площею 0,20 га розташована в урочищі «Сад». У державному акті на право приватної власності на землю, який належав ОСОБА_3 відмічено землі суміжного землекористувача ОСОБА_4 , якого у плані урочища «Решетарка» нема. Державний акт ОСОБА_1 нанесено на план урочища « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (чинного на час виготовлення державних актів відповідачам) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч.1 , 2 ст 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року N 7 (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року N 2), судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодо визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в абзаці 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року №7 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 19 березня 2010 року №2), судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодо визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах пов`язаних із правом власності на земельні ділянки недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

За таких обставин, оцінивши встановлені в судовому засіданні докази, враховуючи те, що заявлені позивачкою вимоги не спростовуються матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 80, 81, 89, 263-265 ЦПК України , ст. ст. 116, 118, 152, 158 Земельного Кодексу України, ЗУ «Про землеустрій», ст. 9, 37 ЗУ «Про державний земельний кадастр», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії Р4№056525 від 29.12.2002 року, виданий ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Хустської районної державної адміністрації №659 від 29.12.2002 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,80 га, розташованої на території урочища «Решетарка» Хустської міської ради для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12371.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,80 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.