Справа № 442/3437/17
Провадження № 4-с/442/10/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - Грицай М.М.,

з участю секретаря - Антоненко В.О.,

начальника Дрогобицького МРВ ДВС - Савчин Н.В.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення (дії) начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Савчин Наталії Володимирівни, старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Федурко Назара Вікторовича, з участю стягувача ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на рішення (дії) начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Савчин Наталії Володимирівни, старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Федурко Назара Вікторовича, з участю стягувача ОСОБА_1 .

Скаргу мотивує тим, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист №442/3437/17, відповідно до якого його зобов`язано усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належним останньому нежитловим приміщенням загальною площею 167,6 кв.м., яке на даний час позначене в технічному паспорті літ. «5г» під літ.1 площею 167,2 кв.м., нежитлове приміщення літ. «5д» під літ.1 площею 4 кв.м., приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщення загального користування площею 0,394 кв.м., що знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язано його привести нежитлове приміщення, яке знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 і позначене в технічному паспорті літ. «5г» під літ.1 площею 167,2 кв.м. до попереднього стану (згідно з технічним паспортом на нежитлове приміщення від 20.05.2008), який існував на час проведення 04.08.2014 електронних торгів, що визнані недійсними рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2016.

04.07.2019 старшим державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59441086 про примусове виконання виконавчого листа №442/3437/17. Відповідно до акту від 17.07.2019, державним виконавцем за участю понятих, за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що боржником рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/3437/17 не виконано.

24.07.2019 він подав до виконавчої служби заяву, якою повідомив, що відповідним приміщенням не користується та не має доступу до згаданого об`єкту нерухомого майна, відтак не має можливості виконати рішення суду.

26.07.2019 державний виконавець звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду. 31.07.2019 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області роз`яснено рішення у справі №442/3437/17.

Відповідно до акту від 02.09.2019, державним виконавцем встановлено, що згадане рішення суду не виконано, у зв`язку з чим зазначеного дня виконавцем накладено на нього штраф. 06.09.2019 начальником Дрогобицького МРВ ДВС до органу досудового розслідування надіслано повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення. 13.09.2019 старшим державним виконавцем Федурко Н.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

08.10.2019 начальник Дрогобицького МРВ ДВС Савчин Н.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Федурко Н.В., встановила, що в процесі примусового виконання виконавчого провадження №59441086 державним виконавцем дотримано вимог ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки за невиконання рішення суду на боржника двічі накладався штраф та надіслано до органів національної поліції повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. Відповідною постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 08.10.2019 начальник Дрогобицького МРВ ДВС Савчин Н.В. у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Водночас 20.02.2020 ОСОБА_1 подав на ім`я ОСОБА_4 заяву, в якій просив фактично повторно провести перевірку законності виконавчого провадження та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.09.2019.

24.02.2020 начальник Дрогобицького МРВ ДВС Савчин Н.В. при розгляді заяви ОСОБА_1 прийшла протилежного висновку та вказала, що в процесі примусового виконання виконавчого провадження №59441086 державним виконавцем Федурко Н.В. не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у разі невиконання боржником рішення суду, яке не може бути виконаним без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідною постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.02.2020, начальник Дрогобицького МРВ ДВС Савчин Н.В. постановила: дії старшого державного виконавця Федурко Н.В. визнати такими, що вчинені з порушенням п.11 ч.1 ст.39 та ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження»; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №59441086 від 13.09.2019.

25.02.2019 державним виконавцем Федурко Н.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №59441086.

Вважає, що оскаржувані дії та постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.02.2020, постанова про скасування процесуального документу від 24.02.2020 №59441086, постанова про відновлення виконавчого провадження від 25.02.2020 №59441086 прийняті з порушенням вимог законодавства.

На його думку, оскільки начальником Дрогобицького МРВ ДВС Савчин Н.В. 08.10.2020 розглянуто скаргу ОСОБА_1 , то останній не вправі був звертатися повторно, а начальник, відповідно, не мала права розглядати заяву ОСОБА_1 від 20.02.2020 та виносити оскаржувану постанову.

Оскільки про оскаржувані постанови дізнався лише 28.02.2020, просить поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги.

У судове засідання ОСОБА_2 вчергове не з`явився, подавши на адресу суду письмове клопотання про відкладення розгляду скарги.

Однак, слід зазначити, що з часу подання ОСОБА_2 скарги до суду, розгляд такої відкладався судом декілька разів за клопотаннями останнього та його представника. Щоразу заявник просив відкласти судове засідання у зв`язку з карантинними заходами. Так, 29.10.2020 на адресу суду надійшло чергове клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду скарги через поширення COVID-19. Водночас, останній зазначив, що його представник адвокат Піцикевич В. також не може взяти участь у судовому засіданні за станом здоров`я, при цьому, не надаючи жодних підтверджуючих документів.

Не зважаючи на те, що судом направлявся лист ОСОБА_2 щодо недопустимості зловживання процесуальними правами, заявником жодного разу не наведено поважних причин неможливості реалізації своїх процесуальних прав.

У той же час, не можна залишити поза увагою той факт, що ОСОБА_2 особисто приносить письмові клопотання в канцелярію суду для їх реєстрації, що свідчить про відсутність перешкод в останнього для його участі в судових засіданнях. Такі дії ОСОБА_2 можуть свідчити лише про умисне затягування розгляду скарги.

Слід наголосити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

З урахуванням положень частини другої статті 450 ЦПК України, якими визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, а також беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розгляд скарги слід провести у відсутності заявника ОСОБА_2 та його представника.

Державний виконавець Федурко Н.В. у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, однак, з`явилась начальник Дрогобицького МРВ ДВС Савчин Н.В., яка заперечила щодо задоволення скарги та просить відмовити у її задоволенні. Пояснила, що дійсно, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження і при здійсненні ним виходу на об`єкт нерухомості було встановлено, що рішення суду не виконано, зокрема, нежитлове приміщення не повернуто до попереднього стану. Після того, як боржник звернувся із заявою про те, що він не користується вказаним приміщенням, державний виконавець звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду. 14.08.2020 судом постановлено ухвалу, у якій роз`яснення викладено фактично так само, як і резолютивна частина рішення суду. Тому 19.08.2019 на боржника було накладено штраф. Здійснивши повторно вихід на об`єкт, державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду та вдруге накладено штраф на боржника. Як наслідок, до органів поліції направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а 13.09.2020 виконавцем винесено постанову про закриття виконавчого провадження. 08.10.2020 нею, як начальником державної виконавчої служби, проведено перевірку за скаргою стягувача ОСОБА_1 , який вказував на неповноту проведених виконавцем ОСОБА_5 виконавчих дій, ненакладення на боржника штрафів, неможливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Тому 08.10.2019, відмовляючи у задоволенні його скарги, вона брала до уваги безпосередньо вимоги скаржника. Зазначає, що при винесенні 13.09.2019 постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець Федурко Н.В. керувався нормами ст.ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», та оскільки ним двічі накладався штраф на боржника і скеровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, мотивував неможливістю виконати рішення суду без участі боржника та повернув виконавчий лист без виконання. Однак, 20.02.2020 стягувач ОСОБА_1 подав заяву про те, що він готовий самостійно організувати необхідні для виконання рішення суду роботи (профінансувати), зважаючи на закінчення виконавчого провадження у зв`язку з неможливістю виконання рішення без участі боржника. Для повернення нежитлового приміщення у попередній стан необхідні будівельні матеріали та певні кошти, які стягувач погодився надати особисто. Оскільки виконавчий лист був повернутий без виконання, а причиною повернення слугувала неможливість його виконання без участі скаржника, то єдиним законним способом відновити виконавче провадження було лише скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, а тому нею було винесено відповідну постанову. Стягувач, відповідно, був позбавлений права звернутися повторно із заявою про примусове виконання рішення, тому державним виконавцем Федурко Н.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з метою, зокрема, повернення оригіналу виконавчого листа до виконавчого провадження та його виконання. Звертає увагу суду, що рішення суду залишилось невиконаним, а постанова про закінчення виконавчого провадження була передчасною. Враховуючи те, що стягувач погодився фінансово забезпечити необхідне, то правомірним, на її переконання, було відновити виконавче провадження та вчинити усі необхідні дії на виконання рішення суду.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, підтримав викладене у своїх письмових поясненнях та доповнив, що ОСОБА_2 намагається вчинити протиправні дії із його приміщенням, що в подальшому ще більше ускладнить виконання рішення суду.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Зважаючи на те, що копії оскаржуваних постанов ОСОБА_2 отримав 28.02.2020, що підтверджується відміткою на поштовому конверті та не заперечується учасниками справи, суд вважає, що строк для подання скарги пропущений заявником з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного управління Міністерства юстиції (м.Львів) Федурко Н.В. 04.07.2019 відкрито виконавче провадження №59441086 з виконання виконавчого листа №442/3437/17, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 26.06.2019, яким зобов`язано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належним ОСОБА_1 нежитловим приміщенням загальною площею 167,6 кв.м, які на даний час позначені в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ „5г під літ. 1, площею 167,2 кв.м і в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ „5д під літ. 1, площею 4 кв.м, приміщенням спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 ; та зобов`язано ОСОБА_2 привести нежитлове приміщення, яке знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 і позначене в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ „5г під літ. 1, площею 167,2 кв.м до попереднього стану /згідно з Технічним паспортом на нежитлове приміщення від 20.05.2008/, який існував на час проведення 04.08.2014, електронних торгів, що визнані недійсними рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2016.

13.09.2019 старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного управління Міністерства юстиції (м.Львів) Федурко Н.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №59441086. Вказану постанову державний виконавець мотивує тим, що вжито всіх заходів, спрямованих на виконання виконавчого листа №442/34317/17, виданого 26.06.2019, а саме, двічі застосовано штрафні санкції до боржника ОСОБА_2 та 06.09.2019 скеровано повідомлення в Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області для вирішення питання щодо порушення кримінальної справи за невиконання рішення суду. Однак, без участі боржника неможливо виконати рішення у справі №442/34317/17, оскільки спірні приміщення належать на праві власності третім особам (ПП «Три дивани»).

Матеріалами справи також встановлено, що державний виконавець звертався до суду із заявою про роз`яснення рішення суду і ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.07.2019 таку задоволено частково: роз`яснено, що ОСОБА_2 зобов`язано вчинити дії, аналогічно викладеним у резолютивній частині рішення суду, та виселено зі спірного нежитлового приміщення; в частині зупинення виконавчих дій у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16.09.2020 зазначену вище ухвалу залишено без змін та встановлено, що, роз`яснюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що на момент його ухвалення судом 06.12.2018 ПП «Три дивани» не реєструвало права власності на майно за адресою: АДРЕСА_1 , така реєстрація була здійснена 28.03.2019 о 20 год 57 хв державним реєстратором комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І., і підтвердив, що рішенням суду від 06.12.2018 було зобов`язано саме ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні приміщенням та привести приміщення до попереднього стану.

Постановою №59441086 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 08.10.2019 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 . Однак, з мотивувальної частини постанови вбачається, що обставинами, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги, являється те, що державний виконавець не в повній мірі вчинив виконавчі дії по виконавчому провадженні, а саме, відсутність постанов про накладення штрафу на боржника. Крім того, скаржник вимагає надати йому можливість ознайомитись з виконавчим провадженням та отримати всі ксерокопії документів, належними чином завірені.

Як вбачається з постанови №59441086 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.02.2020, ОСОБА_1 звернувся з заявою щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, обґрунтовуючи тим, що державний виконавець не врахував, що стягувач має можливість забезпечити виконання рішення суду і що таке виконання можливо виконати без участі боржника, зокрема, привести приміщення до попереднього стану. Враховуючи викладене у заяві стягувача, за результатами перевірки, начальник Дрогобицького МРВ ДВС Савчин Н.В. зазначила, що постанова державного виконавця Федурко Н.В. від 13.09.2019 про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим постановила таку скасувати.

З постанови старшого державного виконавця Федурко Н.В. від 25.02.2020 вбачається, що внаслідок скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, керуючись ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження», постановлено відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №442/3437/17, виданого 26.06.2019.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до статті 124 Конституції України, всі судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень в Україні покладається і на органи державної виконавчої служби. Умови і порядок виконання рішень судів визначає Закон України «Про виконавче провадження». Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси людини. Останні ж, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження та забезпечення прав і свобод людини визначено головним обов`язком держави. Таким чином, реальне виконання рішення суду є завершальним етапом захисту прав, сприяє втіленню законів у життя та зміцненню авторитету держави в цілому.

Виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012). Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов переконання, що дії начальника Дрогобицького МРВ ДВС Савчин Н.В. по скасуванню постанови про закінчення виконавчого провадження, є правомірними, як і дії старшого виконавця Федурко Н.В. щодо відновлення виконавчого провадження, оскільки націлені на виконання рішення суду з дотриманням вимог Закону; натомість, невжиття останніми зазначених заходів могло призвести до порушення прав та інтересів особи, на захист яких спрямоване виконання рішення суду. Відтак, вимоги скарги ОСОБА_2 не можуть підлягати до задоволення.

Керуючись ст. 260, 447-453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання скарги.

Відмовити у задоволенні скарги на рішення (дії) начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Савчин Наталії Володимирівни, старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Федурко Назара Вікторовича, з участю стягувача ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2020.

Суддя Грицай М.М,