Справа № 316/1695/19
Провадження № 2/316/105/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара цивільну справу №316/1695/19 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019 р.Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач, АК КБ «ПриватБанк», Банк), в особі свого представника Савіхіної Анастасії Миколаївни, яка діє на підставі письмової довіреності, звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якій зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н. від 31.01.2008 р., згідно якої отримав кредит в розмірі 51500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком - Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач, на підставі п.2.1.1.5.5 Договору, зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідач, також, зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердфарту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту, оплати винагороди Банку.

Крім того, позивач зазначає, що пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами було погоджено що зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта, є борговими зобов`язаннями. Однак, відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти, чим порушив зобов`язання за Договором.

Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.

В наслідок неналежного виконання Позичальником взятих зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням коштів внесених на погашення заборгованості, у відповідача за кредитним договором, станом на 15.07.2019 р. наявна заборгованість у загальному розмірі 39376 грн. 38 коп., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту - 17543 грн. 28 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 9262 грн. 40 коп., заборгованості за нарахованим відсоткам - 0 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 9742 грн. 34 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 715 грн. 58 коп., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1863 грн. 18 коп. - штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1921 грн. (а.с.2-4).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 20.08.2019 р. позовну заяву прийнято до провадження та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.44).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.10.2019 р. було здійснено перехід з розгляду даної цивільної справи зі спрощеного позовного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання (а.с.70).

Ухвалою суду від 11.12.2019 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.111).

В судове засідання, для розгляду справи по суті, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Відповідно до абзаців 2 та 3письмового клопотання поданого до суду 25.07.2019 р. р., позивач просить суд про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.7).

Також, стороною позивача, в заперечення позиції відповідача якою ним обґрунтовується заперечення та невизнання вимог позову, стороною позивача було надано до суду 23.10.2019 р. письмову відповідь на відзив (а.с.72-79зворот) та 19.12.2019 р. - письмова відповідь на заперечення (а.с.113-121), в яких сторона позивача наполягає на своїх вимогах, посилання позивача щодо їх безпідставності, у тому числі, з мотивів того, що з карткового рахунку відкритого на ім`я відповідача були викрадені кредитні грошові кошти шляхом їх зняття з банкомата, вважають необґрунтованими, наполягаючи на доведеність своєї позиції стосовно вимог позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, обґрунтування його позиції викладено у відзові на позовну заяву, письмових поясненнях (а.с.131).

Зі змісту, наданих до суду відповідачем: письмового відзиву на позовну заяву 12.09.2019 р. (а.с.57-60), письмових заперечень проти позову 01.11.2019 р. (а.с.100-102), письмових пояснень в обґрунтування позиції невизнання позову від 09.01.2020 р. (а.с.127-130), судом встановлено, що відповідач вважає недоведеним позивачем за допомогою належних, допустимих, достатніх доказів, як обґрунтувань, так і вимог позовної заяви, стосовно як існування самого кредитного договору б/н від 31.01.2008 р. так і наявності його згоди, на те, що підписана ним заява разом і з «Умовами та правилах надання банкіських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, зазначаючи, також, що долучений позивачем «Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Ресурс: Архів умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/» не може вважатися належним, у тому числі і у зв`язку з тим, що при переході за вказаним посиланням з`ясовується, що на офіційному сайті Банку самий «ранній» Договір датується 01.04.2012 р.. Тобто позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які в загалі були відсутні на час виникнення спірних правовідносин, а отже стягнення штрафів та пені, то вказані стягнення є незаконними.

Своє невизнання вимог позову, відповідач обґрунтовує також і тим, що він справно сплачував за кредитом та не мав заборгованостей, однак 17.09.2018 р. близько 10 години в ліфті Запорізької обласної клінічної лікарні в нього була викрадена кредитна картка «Універсальна-GOLD» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з кредитним лімітом у 50000 грн. і як тільки йому почали приходити «СМС» про незаконні списання грошових коштів з картки № НОМЕР_1 , він одразу, після того, як прийшло перше СМС про зняття 4000 грн., за телефоном «3700» звернувся до Банку з метою її блокування, однак у зв`язку з несвоєчасним блокуванням картки працівниками Банку, оскільки було 5 спроб зняти кошти, на думку відповідача, саме з вини працівників Банку, зловмисникам вдалось зняти 20000 грн. з кредитного рахунку за 4 хвилини з 10 год. 02 хв. до 10 год. 06 хв. пред`явивши до нього вимоги про стягнення цих вкрадених грошових коштів.

Тим самим, на думку відповідача, позивачем було порушено, у тому числі і пункти 7, 8, 9 розділу VI «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання», затвердженого постановою правління Національного банку України від 05.11.2014 р. №705.

Крім того, відповідач зазначає, що відразу, після виявлення крадіжки кредитної картки, він зателефонував на «102» повідомивши поліцію про вчинений злочин. Об 11 год. 20 хв. приїхала слідчо-оперативна група з Комунарського відділення поліції м.Запоріжжя. За дорученням працівника поліції, він взяв у відділенні Банку роздруківку руху по рахунку з викраденої картки та фото особи, яка знімала готівку з банкомату та особисто передав до поліції.

Зняття коштів зловмисником, відповідно до отриманої в банку Виписки, проходило у відділенні Банку по вулиці Космічній 87 в м.Запоріжжі. Посилання сторони позивача на те, що йому не було відомо про викрадення кредитної картки вважає безпідставним, оскільки, тоді б ним не було отримано фото зловмисника з банкомату, яке було передано до поліції і Виписку по картці/рахунку № НОМЕР_2 , датовану датою скоєння злочину.

Однак, 30.11.2018 р. слідчим СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Воробйовою А.Г. за матеріали досудового розслідування, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003105 від 17.09.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України було винесено постанову про закриття кримінального провадження, підставою закриття стало те, що власник викраденого майна, а саме грошових коштів у сумі 20800 грн. є АТ КБ «ПриватБанк», від якого не надходило заяв про вчинення кримінального правопорушення. Тобто, під час розслідування кримінального правопорушення встановлено, що шкода злочином спричинена власнику викрадених коштів в особі АТ КБ «ПриватБанк», таким чином і позов позивач повинен пред`являти до особи, яка вчинила злочин.

Відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутності представника позивача та відповідача, суд враховуючи, що обов`язок учасника справи з`являтися в судове засідання за викликом суду наявний лише в разі, якщо його явка визнана судом обов`язковою (п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України), відсутність клопотань або заяв про відкладення слухання справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Згідно приписів ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, як: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 р. по справі №161/16891/15-ц саме позивач має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах встановлених договором.

Згідно положень статей 626, 628, 638, 640, 1066, 1071 ЦК України, договір повинен містити реквізити кредитного договору, однак ні Заява б/н (а.с.16-16зворот), ні «Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Ресурс: Архів умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/», який надано позивачем (а.с.18-32), ні Розрахунок заборгованості (а.с.8-15), ні Банківська виписка по особовому рахунку (а.с.80-89) - не містять та не передбачають реквізитів договору, у тому числі кредитного. Також, ні розрахунок заборгованості, ні банківської Виписки по особовому рахунку, ні сама Заява б/н - не містять Умов, Правил та Тарифів про які зазначає позивач.

З зазначених документів, також не можливо встановити, що вони стосуються саме кредитного договору б/н від 31.01.2018 р., що відповідач, під особистий підпис, погодився з Умовами, правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифами банку про які зазначає позивач у позовній заяві та надає до матеріалів (а.с.18-32) (Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 05.03.2018 по справі №192/156/17-ц, в постанові від 16.01.2018 по справі №128/4810/15-ц, у постанові від 30.01.2018 по справі №128/4810/15-ц, постанові від 18.04.2018 по справі №234/10860/16-ц та постанові від 11.07.2018 у справі №356/1261/16-ц).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил (а.с.18-32) розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву б/н (а.с.16-16зворот), що вказані позивачем документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили Умови та Тарифи які зазначені в доданих позивачем до справи та тих на які посилається позивач що розташовані в мережі Інтернет.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.

Крім того, слід зазначити, що в даному випадку, неможливим є застосування і правил частини 1 статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин, як зазначає позивач - з 31.01.2018 р. до моменту звернення до суду із даним позовом - 12.08.2019 р., оскільки кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним судом в постанові від 03.07.2020 р. у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.

Однак, з наданої позивачем Заяви б/н за підписом відповідача ОСОБА_1 який датовано 08.10.2007 р. та підписом працівника банку, який датовано 31.01.2018 р., підписання якої відповідачем не заперечується (а.с.16-16зворот) встановлено, що розділ даної заяви «Виявляю бажання оформити на своє ім`я кредитку» де і міститься підпис відповідача - не заповнено, при цьому, наявний заповнений розділ заяви «5 Банківськи послуги» в якому зазначено про надання кредитної картки «Універсальна-GOLD» 55 днів пільгового періоду з кредитним лімітом у 2000 грн., базовою процентною ставкою по кредиту 1,9 % на місяць на залишок заборгованості, та щомісячною комісією 1%. З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» датованою 31.08.2008 р. (а.с.17-17зворот), доказів того, що вона не була підписана відповідачем суду надано не було, встановлено умови надання зазначеної кредитної картки, відповідно до яких, зазначено: базова процентна ставка в місяць - UAH - 1,9% USD - 1,0%; комісія за кредитне обслуговування - 1% на залишок заборгованості непогашеної у льотний період; розмір щомісячних платежів, які включають також використання кредитних коштів у звітному періоді - 7% від заборгованості, однак не менше 50 грн./10$; комісія за зняття готівки в банкоматі та пунктах видачі готівки ПриватБанка - 3% від суми операції, в банкоматах інших банків України - 3% + 5 грн./1$, за кордоном - 3% + 15 грн./3$; комісія за несвоєчасне погашення заборгованості при виникнення прострочки понад 50 грн./10$ - 1% від загальної суми заборгованості але не менше 10 грн./2$; комісія за моніторинг неактивної карти - в розмірі залишку коштів на картрахунку, але не більше 10 грн.; процентна ставка (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - UAH - 2,85%, USD - 1,5%; комісія за безготівковий платіж в системі Internet-banking (Приват24) 2% від суми, комісія за отримання балансу на чек в банкоматах (крім операції зі знаття готівки) - 0,10 грн., Вартість надання виписки по карті у відділенні банку - 2 грн., а також наведено приклади.

Інших Умов, Правил та Тарифів, ні зазначена Заяви б/н., ні довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», ні інші надані стороною позивача документи - не містять.

Будь-яких належних доказів наявності Умов та тарифів, ніж ті яки зазначені у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які б містили погодження їх відповідачем - суду позивачем надано не було.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України, визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З наданого позивачем розрахунків заборгованості (а.с.8-11зворот, 12-15) та Банківської виписки (а.с.80-89) - не можливо встановити, що зазначені в них банківські операції, з нарахування, процентів, комісій, тощо, відбувалось, у тому числі, і за умов зазначених в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.17), а застосування до спірних правовідносин будь-яких інших умов, правил та тарифів, на думку суду, є безпідставним, за встановлених вище обставин.

Клопотань про призначення по справі експертиз, з метою доведення позивачем своїх розрахунків, до суду не надходило.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем заперечується зняття ним кредитних коштів 17.09.2018 р. з кредитного карткового рахунку в розмірі 20000 грн. через банкомат у відділенні банку м.Запоріжжя по вул.Космічній, б.87, зняття яких вбачається з банківської виписки (а.с.81зворот) та Довідки з «ПриватБанку» (а.с.104), з яких також встановлення стягнення суми комісії по 160 грн. за кожну з п`яти операції зі зняття готівки, що в загальному розмірі становить 20800 грн.

Саме ці операції від 17.09.2018 р. зі зняття готівки, проведення яких заперечується відповідачем в загальному розмірі 20800 грн., як вбачається з Банківської виписки та розрахунків (а.с.14-зворот) і стали підставою виникнення у відповідача та нарахування йому позивачем, у тому числі пені та штрафів та покладення їх в основу існування кредитної заборгованості у відповідача перед позивачем в загальному розмірі 39376 грн. 38 коп., яка, за розрахунками позивача, складається з: заборгованості за тілом кредиту - 17543 грн. 28 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 9262 грн. 40 коп., заборгованості за нарахованим відсоткам - 0 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 9742 грн. 34 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 715 грн. 58 коп., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1863 грн. 18 коп. - штраф (процентна складова).

Однак, у зв`язку зі встановленням недоведеності позивачем законності нарахування заборгованості, у тому числі з пені за прострочене зобов`язання - 9742 грн. 34 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 715 грн. 58 коп., 250 грн. - штрафу (фіксована частина) та 1863 грн. 18 коп. - штрафу (процентна складова) відповідно до умов на які посилається позивач та не встановлення судом, що ці нарахування відбувались за умов зазначених у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.17), їх нарахування є безпідставними.

З Банківської виписки (а.с.80-89), судом встановлено, що відповідачем не порушувались строки внесення платежів за використання ним кредитних коштів.

Відповідач обґрунтовує виникнення заборгованості, яка йому заявляється позивачем, та непогодження з нею, тим, що він не знімав 17.09.2018 р. та не використовував кредитні кошти, їх зняття відбулось у зв`язку з злочинною діяльністю інших осіб, про що ним заявлялось як до установи Банку так і до правоохоронних органів.

Такі твердження відповідача підтверджуються наступними доказами: Повідомленням з Комунарського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи за його зверненням (а.с.61), заявами голові Національного банку України (а.с.65), голові Правління АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.66, 67, 103), постановою від 30.11.2018 р. Слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Воробйовою А.Г., про закриття кримінального провадження порушеного за заявою ОСОБА_1 , згідно змісту якого, підставами закриття кримінального провадження є неналежність ОСОБА_1 до власників викраденого майна, оскільки власником викрадених грошових коштів в сумі 20800 грн. є саме АТ КБ «ПриватБанк», від якої заяв про вчинення кримінального правопорушення не надходило (а.с.105-106).

При цьому, стороною позивача не спростовано посилань відповідача, що 17.09.2018 р. кредитні кошти ним не знімались, як і не доведено зворотного, оскільки, як з`ясовано, кредитні кошти було знято з банкомату розташованого у відділенні Банку за адресою АДРЕСА_1 , проте, в заперечення посилань відповідача, позивачем не надано підтверджуючих доказів, у тому числі, відео- або фотоматеріалів зафіксованих камерою відеоспостереження як банкомату так і з установи Банку в якій знаходився банкомат, які б підтверджували позицію позивача щодо зняття грошових коштів 17.09.2018 р. саме відповідачем по даній справі, а ні будь-якою іншою особою, або рішень, у тому числі, правоохоронних органів або судів, якими б підтверджувалось вчинення саме відповідачем дій, у вигляді зняття готівкових коштів 17.09.2018 р. з банкомату розташованого у відділенні Банку за адресою АДРЕСА_1 , а ні іншою особою, а отже і право вимоги щодо їх сплати саме з відповідача.

Згідно положень пункту 9 розділу VI «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання», затвердженого постановою правління Національного банку України від 05.11.2014 р. №705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем.

Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом України у постанові від 13.05.2015 р. у справі № 6-71цс15, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у п.43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України», п.53 рішення від 20.09.2012 р. у справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. Тобто, розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей.

Позивачем не представлено суду будь-яких доказів, що підтверджують факт зняття готівкових кредитних коштів, в розмірі 20000 грн. 17.09.2018 р. з банкомату розташованого у відділенні Банку за адресою вул.Космічна, б. 87 в м.Запоріжжі, саме відповідачем, який таке зняття заперечує, а отже і не доведено позивачем належними доказами його права вимоги з відповідача зазначеного розміру грошових коштів, нарахування на них процентів, комісій штрафів, тощо, а отже і їх стягнення з відповідача на свою користь.

З Банківської виписки по рахунках відповідача, без урахування операції зі зняття готівкових коштів 17.09.2018 р. та нарахованих по ним комісії, відсоткам, тощо, судом встановлено, що станом на 15.08.2018 р., відповідач мав заборгованість перед позивачем в розмірі 1744 грн. 76 коп., в рахунок погашення якої, відповідачем було здійснено платіж 23.09.2018 р. в розмірі 1745 грн. (а.с.81зворот).

Крім того, встановлено, що шляхом автоматичного погашення простроченої заборгованості, Банком, за відсутності доказів наявності дозволу відповідача на проведення таких операції (ст.1071 ЦК України), Банком було списано 10.11.2018 р., 11.11.2018 р., 02.03.2019 р. грошових коштів в загальному розмірі 1033 грн. 92 коп. (а.с.82, 89).

Таким чином, позивачем у добровільному порядку було погашено заборгованість за тілом кредиту в сумі 1744 грн. 76 коп., а у примусовому, законності підстав списання яких судом не встановлено, ще 1033 грн. 92 коп., що свідчить про відсутність кредитної заборгованості у відповідача перед позивачем, за встановлених обставин.

З підстав зазначених у статтях 625, 1048 ЦК України позивач вимог до відповідача не заявляв.

Враховуючи вищезазначене, за відсутності доказів на доведення, у тому числі, розміру заборгованості яка виникла у зв`язку із зняттям готівкових грошових коштів з кредитного карткового рахунку відкритого на ім`я відповідача в сумі 20000 грн. та списаних у зв`язку з цією операцією розміру комісій в загальній сумі 800 грн., того, що ці грошові кошти було знято саме відповідачем, враховуючи, що заперечення відповідача з цього приводу підтверджуються і дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та недоведені, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат:

Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1)

Враховуючи, що суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, положення ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді суми судового збору сплаченого позивачем розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 43, 76-83, 89, 95, 133, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба