19.02.2020 Справа № 696/22/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Кам"янський райсуд Черкаської області

в складі головуючого судді- Шкреби В.В.

при секретарі - Зачепі Л.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кам"янка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (прож. по вул. Центральній, б. 3 в с. Лебедівка Кам`янського району Черкаської області) про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника звернулась до Кам"янського райсуду з позовом до Лебедівської сільської ради Кам"янського района Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку.Свої позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина окрім іншого, і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,62 га., розташована в адміністративних межах с.Лузанівка Кам`янського району Черкаської області, на яку спадкодавець при житті набув права на підставі сертифікату про право на земельну частку(пай) .

Позивач, прийняла спадщину після смерті батька так як фактично вступила в управління і володіння його майном. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку в установленому законом порядку вона не має можливості із-за відсутності правовстановлюючого документу на неї.При зверненні нею до нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину по закону на земельну частку(пай).

Вважає, що фактично набула права на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , оскільки не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням- ч.2 ст.1268 ЦК України.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги по закону після смерті батька. Інші спадкоємці які б претендували на спадщину відсутні. Вважає, що порушене її право на володіння спадковим майном. Дана перешкода у оформленні позивачем своїх спадкових прав на вищевказане майно після смерті батька і стала предметом даного позову та підставою звернення до суду.

Сторона позивача в судове засідання не з`явились.Представник позивача попередньо подав до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без участі сторони позивача, також зазначила що позовні вимоги підтримує у повному обсязі .

Представник Лебедівської сільської ради в судове засідання не з`явився , однак в матеріалах справи , є заява за підписом сільського голови, в якій він просить суд розглядати справу без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову .

В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню повністю .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Так, матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.12.2019 року, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 14, виданим повторно Миргородським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.4).

Посвідкою про народження позивача ОСОБА_4 підтверджується, що ОСОБА_2 записаний її батьком (а.с.5).

Свідоцтвом про одруження позивача, серія НОМЕР_2 від 19.01.1958 року, актовий запис № 1, зареєстрованого Лузанівською сільської радою Кам`янського района Черкаської області підтверджується, що дівоче прізвище ОСОБА_5 , позивач змінила на ОСОБА_6 внаслідок реєстрації шлюбу, та взявши прізвище свого чоловіка ( а.с.6).

Прйняття спадщини після смерті батька в порядку ст. 549 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р.) позивач підтверджує довідкою № 860, виданої 16.12.2019 року Лузанівським старостинським округом Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, з якої вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на час своєї смерті був зареєстрований в АДРЕСА_2 , з ним зареєстрованих та які б фактично проживали осіб не було , та що позивач протягом 6-ти місяців після його смерті вступила в управління його майном ( а.с.10).

При зверненні позивача до нотаріуса для нотаріального оформлення свої спадкових прав на спірну земельну ділянку після смерті батька, їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів.Дане підтверджено постановою приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу від 24.12.2019 року, про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину по закону на земельну частку (пай) по Лузанівській сільській раді ( а. с.11).

Належність спадкодавцю права на земельну частку(пай) підтверджено довідкою П-43/0-0 260-45/134-19, виданою 26.12.2019 року відділом у Кам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, з якої вбачається, що сертифікат на право на земельну частку(пай) серія ЧР 0245028, розміром 3,07 в умовних кадастрових гектари вартістю 15 294 грн., що знаходився в агрофірмі «Лузанівка» с.Лузанівка Кам`янського району Черкаської області належав до смерті ОСОБА_2 , та що згідно технічної документації по передачі відповідно до розпорядження Кам`янської РДА від 08.12.2003 року № 410 « Про надання у приватну власність земельних часток(паїв) співвласниками землі колишнього сільськогосподарського підприємства Лузанівської сільської ради» земель у власність власникам земельних часток(паїв) в адмінмежах Лузанвської сільської ради за громадянином ОСОБА_2 рахується земельна ділянка площею 2,62 га. за № 244. Крім того зазначено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку він не отримував, та що середня вартість земельного паю по Лузанівській сільській раді станом на 0101.2018 рік складає 121067 грн.07 коп.(а.с.8).

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р. який діяв на час відкриття спадщини) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори заяву про її прийняття або фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини , а від іншої частини відмовитись .Спадкоємець , який прийняв частину спадщини , вважається таким , що прийняв усю спадщину .

Тобто позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в ред. 1963 р.) як спадкоємець першої черги є такою яка прийняла усю спадщину яка входила до маси спадкового майна після смерті батьків.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 560 ЦК УРСР 1963 року є правом, а не обов`язком спадкоємця. Строк отримання свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 561 ЦК УРСР 1963 року не обмежений у часі, зокрема, вказаною статтею встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Вирішуючи питання про спадкування спірної земельної ділянки, та визнання за позивачем права власності на неї, суду необхідно з`ясувати на яких підставах набув на неї права покійний батько позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, що згідно сертифікату серії ЧР 0245028 спадкодавець набув права на земельну частку(пай) в землях агрофірми «Лузанівка» с.Лузанівка Кам`янського району Черкаської області, однак на час розпорядження Кам`янської РДА від від 08.12.2003 року № 410 « Про надання у приватну власність земельних часток(паїв) співвласниками землі колишнього сільськогосподарського підприємства Лузанівської сільської ради» ОСОБА_2 вже помер так і не отримавши правовстановлюючого документа (державного акта на право приватної власності на землю).

Водночас при розгляді питання стосовно визначення документів, якими посвідчується речові права на земельні ділянки, поряд із законодавством з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно слід керуватися положеннями спеціального законодавства у сфері земельних відносин.

Так, частиною першою статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі-ЗК) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується.Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.Підставами виникнення і припинення прав на земельні ділянки, як і прав на інші, об`єкти нерухомого майна, розташовані на них, є передбачені законом юридичні факти, що підтверджуються відповідними документами.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка- це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Єдиним документом, який посвідчував право власності в Україні на землю , який діяв в період виникнення відповідних правовідносин( відкриття складу спадщини) відповідно до ст. ст.125, 126 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, який набрав чинності з 01.01.2002 року був державний акт на право власності або на право користування земельною ділянкою.

Тобто право власності на землю на час відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 посвідчувалось відповідно до діючого на той час законодавства України державним актом на право власності на землю.

Таким чином, з урахуваням вищезазначених норм закону можна зробити висновок, що ОСОБА_2 на час своєї смерті набув майнового права на отримання земельної ділянки, оскільки інше не встановлено у даному судовому засіданні.

Відповідно до п.16 п.17 розділу Х Перехідних Положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі(на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку(пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікат на право на земельну частку(пай) є дійсним до виділення власникам земельних частком (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, земельна частка(пай)- це оцінена в грошовому виразі та визначена в умовних кадастрових гектарах частина переданих у колективну власність земель колективного сільськогосподарського підприємства(кооперативу,товариства яка визначає рівновелику долю участі члена підприємства в земельному пайовому фонді господарства і може бути в установленому чинним законодавством порядку витребувана в натурі( на місцевості) у самостійну земельну ділянку.

Така частка, є об"єктом цивільних правовідносин, так як відповідно до ст.177 ЦК України об"єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. А згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов"язки.Стаття 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухомого майна,нерухомості) відносить земельні ділянки.

Спадкування- це перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної, яка померла(спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців).

Так статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини(день смерті або день оголошення померли).

Дане зазначене, також знайшло своє підтвердження у листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", в якому зазначено- "що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно".

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права .

Також з матеріалів справи вбачається, що згідно технічної документації по передачі земель у власність власникам земельних часток(паїв) в адмінмежах Лузанівської сільської ради за спадкодавцем ОСОБА_2 рахується земельна ділянка площею 2,62 га. за № 244, а тому саме дана сформована земельна ділянка підлягає спадкуванню, оскільки виходячи з вищезазначених норм закону сертифікат на право на земельну частку(пай) серія ЧР 0245028, розміром 3,07 в умовних кадастрових гектари з дня виділення на місцевості та присвоєння номеру земельній ділянці втратив юридичну силу.

Згідно інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.02.2020 року вбачається, що земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку має на меті успадкувати позивач по справі та яка розташована у адміністративних межах Лузанівської сільської ради Кам`янського района Черкаської області присвоєно кадастровий номер :02:000:0244, площа земельної ділянки 2,6177 га..На час розгляду справи земельна ділянка на праві оренди належить ТОВ « Олімп» код ЄДРПОУ юридичної особи 32230658, номер запису про право 15313065, дата державної реєстрації 07.07.2016 року.

Таким чином , оскільки позивач є спадкоємцем першої черги по закону після смерті батька, фактично прийняла спадщину, інші спадкоємці як по закону так і по заповіту відсутні, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем порушене її право на спірну спадкову земельну ділянку.

На підставі викладеного та керуючись ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, ратифікованої 17.07.1997 року, ст.ст. 5, 6, п.5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст.529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, ст.ст.15,16,190, 328, 392 ЦК України, ст. ст.4 12, 13, 78, 89, 206, 210, 211, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (прож. по вул. Центральній, б. 3 в с. Лебедівка Кам`янського району Черкаської області) про визнання права власності в порядку спадкування-задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (прож. по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 05.09.2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку № НОМЕР_6 , площею 2,6177 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0244, розташовану в адміністративних межах Лузанівського старостинського округу Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області за межами населеного пункту, яка згідно розпорядження Кам`янської РДА Черкаської області від 08.12.2003 року № 410, належала до смерті ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

До дня початку функцінування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаютьсясудами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII "Перехідні положення " ЦПК України.

Суддя : В.В.Шкреба