Ухвала

11 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 366/2380/19

провадження № 61-2399ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу виконувача обов'язків прокурора Київської області на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року в справі за позовом заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Іванківське лісове господарство» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 12 серпня 2013 року за № КИ/:02:003:/00004376; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18 вересня 2013 року № НОМЕР_1, згідно з яким ОСОБА_1 набув право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0044.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року позовну заяву заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області визнано неподаною і повернено заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області залишено без задоволення, а ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року - без змін.

29 січня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, виконувач обов'язків прокурора Київської області подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року поновлено виконувачу обов'язків прокурора Київської області строк на касаційне оскарження ухвали Іванківського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 2 102 грн і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали 10 лютого 2020 року заявник подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків. Вимоги ухвали заявником виконано.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, оплачена судовим збором.

Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Виконувач обов'язків прокурора Київської області заявив клопотання про розгляд справи за участю прокурора, який в судовому засіданні зможе надати пояснення у справі, що переконливо доводитимуть обґрунтованість доводів касаційної скарги і сприятимуть постановленню касаційним судом законного рішення.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права.

Частиною першої статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Положення частин п'ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, то підстав для задоволення клопотання виконувача обов'язків прокурора Київської області про розгляд справи за участю прокурора немає.

Керуючись статтями 394, 395, 402 ЦПК України в редакції чинній на момент подання касаційної скарги,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою виконувача обов'язків прокурора Київської області на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року.

Витребувати з Іванківського районного суду Київської області цивільну справу № 366/2380/19 за позовом заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Іванківське лісове господарство» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Відмовити в задоволенні клопотання виконувача обов'язків прокурора Київської області про розгляд справи за участю прокурора.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 березня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук