РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2791/17

пр. № 2/759/113/20

04 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) про поділ майна подружжя, припинення спільної часткової власності, визнання права власності, поділ грошових коштів, які є спільним майном подружжя, зобов`язання виплати грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із позовом про поділ майна подружжя, припинення спільної часткової власності, визнання права власності, поділ грошових коштів, які є спільним майном подружжя, зобов`язання виплати грошової компенсації.

В обґрунтування позову зазначив, що 15 серпня 1979 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з. Під час перебування у шлюбі сторони придбали майно - квартиру АДРЕСА_2 . Спільне проживання з відповідачем ОСОБА_1 вважає неможливим. Крім того, вказав, що за час спільного проживання сторонами накопичено грошову суму у розмірі 400 000 грн.

Тому, з урахуванням уточненої позовної заяви, ОСОБА_1 , керуючись статтею 70 Сімейного кодексу (далі - СК) України, просив суд припинити спільну часткову власність на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 ; припинити спільну часткову власність на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 ; поділити спільне сумісне майно подружжя: - визнати за ОСОБА_1 право на 200 000 грн; - визнати за ОСОБА_2 право на 50 000 грн; - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 000 грн грошової компенсації у зв`язку із припиненням права спільної часткової власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року відкрито провадження у вказаній справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»).

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Так, відповідно до п.п.9 п.1 Розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 травня 2018 року вирішено продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 16 квітня 2019 року у приміщенні Святошинського районного суду м. Києва.

Відзив на позовну заяву на адресу суду у встановлений судом процесуальний строк не надходив.

Від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, розглянувши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 15 серпня 1979 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 4).

Установлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Кожному із співвласників належить по 1/4 частці у вказаному майні (а.с. 3).

28 лютого 2008 року ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 014-2008-458, відповідно до умов якого останній отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит у розмірі 106 600 швейцарських франків строком до 10 серпня 2025 року зі сплатою 9,95 % річних за користування кредитом. Цільове призначення кредиту - придбання майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_3 (а.с. 22-27).

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором 28 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого позичальник передав в іпотеку нерухоме майно - двокімнатної квартири АДРЕСА_3 (а.с. 28-31).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 3 грудня 2013 року у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (а.с. 32-33).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 3 грудня 2013 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково (а.с. 33-зворот-35).

Звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 , у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014-2008-458 від 28 лютого 2008 року у розмірі 1 004 373,52 грн шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки встановленою на рівні не нижчому від вартості майна на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У іншій частині позову відмовлено.

Суд вважає за доцільне викласти вищевказані обставини у зв`язку із процедурою стягнення заборгованості та зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Випадки, коли співвласник майна бажає припинити за собою право власності належної йому частки у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються статтею 364 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Крім того, під час розгляду справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, судам належить з`ясовувати: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Відповідно до частини першої статті 60 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у редакції, чинній на час подання позову, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналогічну норму містить Кодекс і у поточній редакції (стаття 81 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом щодо припинення права позивача на частку у спільному майні та стягнення грошової компенсації, ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Зокрема, позивачем не надано доказів на підтвердження того, чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Також суд зазначає, що обґрунтування ОСОБА_1 позову виключно статтею 70 СК України не може слугувати підставою для його задоволення, оскільки положення вказаної статті регулюють визначення розміру часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, у той час як спірні правовідносини виникли з приводу майна (квартири), що перебуває у спільній частковій власності.

Заявляючи вимогу про визнання за ОСОБА_1 права на 200 000 грн, а за ОСОБА_5 на 50 000 грн, позивачем не доведено наявність вказаних грошових коштів у власності подружжя. ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б підтверджували факт того, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ними накопичено грошову суму у розмірі 400 000 грн.

З огляду на недоведеність позивачем своїх позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно зі змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, немає.

Керуючись статями 321, 364, ЦК України, статями 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 264, 265, 268, 280, 352-353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, м.Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19) про поділ майна подружжя, припинення спільної часткової власності, визнання права власності, поділ грошових коштів, які є спільним майном подружжя, зобов`язання виплати грошової компенсації, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць