ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/487/20
Провадження № 22-ц/4820/1704/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2020 року (суддя Стаднічук Н.Л.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Шепетівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 13 липня 1987 року ОСОБА_4 купила Ѕ частину будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . 17 листопада 2011 року ОСОБА_4 склала заповіт на користь позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла відповідно до свідоцтва про смерть. Після смерті ОСОБА_4 належне їй майно успадкувала ОСОБА_1 . Але отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок вона не може, оскільки площа Ѕ частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавці, суттєво відрізняється від площі будинку, яка зазначена в технічному паспорті.

Співвласник іншої половини будинку ОСОБА_5 здійснив перепланування будинку і не узаконив самочинне будівництво, в зв`язку з чим вона не може оформити право власності своєї частини будинку в нотаріальному порядку.

У зв`язку з цим позивач просила суд визнати за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом, після померлої ОСОБА_4 , право власності на спадкове майно Ѕ частини домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке складається з житлового будинку А-1: коридора 1-1 площею 1,9 кв. м., коридора 1-2 площею 2,3 кв. м., кухні 1-3 площею 8,9 кв. м., кімнати 1-4 житловою площею 12,2 кв. м., кімнати 1-5, житловою площею 14,7 кв. м., сарая літ. Б, площе. 6,9 кв. м., гаража літ. Г, площею 11,1 кв. м., літньої кухні, літ. Д, площею 9 кв. м.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим.

Посилається на те, що підставами оскарження є необґрунтованість рішення, яке ухвалене на неправильно встановлених обставинах, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають цим обставинам, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Згідно статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що оскільки площа будинку АДРЕСА_3 була істотно збільшена внаслідок самочинного будівництва, сторонами не визначено, яка частина майна в натурі відповідає частці кожного співвласника, позивачем не надано доказів на підтвердження, хто є співвласником іншої половини будинку, судом не знайдено підстав для задоволення позову та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування.

З таким висновком не погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно договору купівлі-продажу від 30 липня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори Подуховською Л.С., зареєстрованому в реєстрі за № 1476, ОСОБА_4 купила Ѕ частину жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Будинок одноповерховий цегляний, критий азбофанерою, загальною жилою площею 41,6 кв. м., сарай цегляний Б, сарай дерев`яний В, гараж цегляний Г, літня кухня Д, дерев`яна уборна Е, дерев`яна огорожа, асфальтове мощення (а. с. 10-11).

Згідно договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 04 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу за реєстраційним номером 1111 та внесено до реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 07, Ѕ частина жилого будинку, загальною площею 34,8 кв. м. і житловою 26,7 кв. м. належить ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 96-97).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт на користь ОСОБА_1 посвідчений 17 листопада 2011 року державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2359, згідно якого усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а. с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 16 квітня 2019 року (а. с. 13).

Згідно технічного паспорта на будинок АДРЕСА_3 від 08 квітня 2019 року загальна площа будинку становить 209,8 кв. м., житлова - 108,3 кв. м. (а. с. 18-23).

Згідно довідок Шепетівського районного бюро технічної інвентаризації № 157 від 08 квітня 2019 року, № 542 від 12 листопада 2019 року житлова та загальна площа будинку змінена за рахунок житлової прибудови з мансардою, самочинно побудованою другим співвласником. Загальна площа Ѕ частини будинку, яка належить ОСОБА_4 , змінена за рахунок перепланування житлових приміщень та встановлення опалювального пристрою, загальна площа складає 40 кв. м, житлова -26,9 кв. м. (а. с. 24, 26).

Згідно листа Відділу у Шепетівському району Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02 жовтня 2018 року № 29-22-0.35-1284/118-18 земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 не приватизована, державний акт не видавався (а. с. 16).

Шепетівською міською державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4 в зв`язку з тим, що площа Ѕ частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , яка належала спадкодавці, суттєво відрізняється від тієї площі будинку, яка зазначена в технічному паспорті на даний час. Це свідчить про можливе збільшення частки спадкодавці ОСОБА_4 в домоволодінні. Поділ об`єкта в натурі не здійснено (а. с. 25).

Між тим, з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві спільної часткової власності Ѕ частки житлового будинку загальною площею 72,2 м. кв., житловою площею 41,6 м. кв., та допоміжних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене Хмельницький апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. Визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на спадкове майно - Ѕ частку домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке складається з житлового будинку А-1: загальною площею 72,2 м. кв., житловою площею 41,6 м. кв., сараю Б, сараю В, гаража Г, літньої кухні Д.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, встановивши, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, скасовує рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на спадкове майно - Ѕ частку домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке складається з житлового будинку А-1: загальною площею 72,2 м. кв., житловою площею 41,6 м. кв., сараю Б, сараю В, гаража Г, літньої кухні Д.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк