ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8736/19 Номер провадження 22-ц/814/1553/20Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Панченка О.О., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2020 року про забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_3 , приватного підприємства «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

22 січня 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення реєстраційних дій щодо дитячого кафе з реєстраційним номером 104, загальною площею 335,8 кв.м., розташованого в будинку АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовував тим, що на сьогоднішній день приміщення кафе, право власності на яке оформлено на підставі оспорюваної ним угоди, може бути безперешкодно відчужено відповідачем, оскільки жодних обмежень на розпорядження нерухомістю немає.

Таке відчуження об`єкта нерухомості унеможливить реалізацію рішення суду в подальшому, чим фактично нівелює його звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору; стане неможливим ефективний захист та поновлення його порушених прав та інтересів.

Окрім того, розпорядження спірним майном до вирішення заявлених позовних вимог може призвести до порушення прав нових власників у випадку задоволення позовних вимог.

Так, відповідач по справі ОСОБА_3 передав права на кафе новому власнику приватному підприємству (далі ПП) «Промфактор Сервіс».

На сьогоднішній день приміщення кафе знову отримало нового власника ОСОБА_1 яка володіє 17/20 приміщення.

ОСОБА_2 вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є неефективним, оскільки на момент фактичного виконання такого рішення приміщення вже не належить колишньому власнику та, відповідно, ухвала суду про накладення арешту не виконується.

З огляду на викладене, на думку позивача, ефективним та співмірним засобом забезпечення цього позову є заборона вчинення реєстраційних дій щодо майна, яке є предметом спірного договору.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено заборону вчинення реєстраційних дій щодо дитячого кафе з реєстраційним номером 104, загальною площею 335,8 кв.м., розташованого в будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наведені позивачем доводи та надані документи, які підтверджують наявність спору, вказують, що заява про забезпечення позову є обґрунтована, а вид забезпечення позову буде співмірним із позовними вимогами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2020 року по справі № 524/8736/19.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

ОСОБА_1 вказує, що є добросовісним набувачем дитячого кафе розташованого в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. Забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій перешкоджає її праву на поділ об`єкта нерухомості та виділ в натурі належного їй приміщення, а також укладення договору оренди приміщення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представників, представника ПП «Промфактор-Сервіс»,перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Позиція апеляційного суду

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю ( далі ТОВ) «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_3 ПП «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів про державну реєстрацію права власності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно пунктів 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2019 року у справі № 175/59/18, викладена правова позиція, відповідно до якої застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Перевіряючи законність судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно вказав, що спір на даний час є реальним, а доводи представника заявника про те, що відчуження нерухомого майна зможе утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову та викличне необхідність для вжиття додаткових заходів для відновлення порушеного права заявника є обґрунтованими, при цьому доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для забезпечення позову не є об`єктивною обставиною для задоволення апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона є добросовісним набувачем дитячого кафе розташованого в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, а забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій перешкоджає її праву на поділ об`єкта нерухомості та виділ в натурі належного їй приміщення, а також укладення договору оренди приміщення є безпідставними оскільки питання законності набуття права власності є предметом спору, а ОСОБА_1 є відповідачем по справі.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій не перешкоджає праву на користування даним майном, а лише унеможливлює реалізацію чи передачу даного майна.

Крім того відповідно до Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме статтею 4 передбачено перелік речових прав та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації. Так державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Тобто позивач не позбавлений можливості укласти договір оренди спірної будівлі на період до трьох років, при цьому дані дії державній реєстрації не підлягають та не порушують права сторін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, а доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів висновок суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги заяви, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 04 листопада 2020 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.О. Панченко

Т.В. Одринська