КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Київ

Справа № 755/914/14-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Молодіною Тетяною Володимирівною , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року, постановлену у складі судді Гончарук В.П.,

у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_3 ,

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника - фізичної особи, в якому просить дозволити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу та іншим особам, які приймають участь у проведенні виконавчих дій, примусово проникнути до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 - квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року подання задоволено.

Надано дозвіл на примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , для проведення виконавчих дій щодо виконання виданого Дніпровським районним судом міста Києва виконавчого листа від 06 березня 2015 року за №755/914/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 частину грошових зобов`язань, виконаних ОСОБА_4 за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/424

від 14.06.2005 року укладеним з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» у загальному розмірі 55645 доларів 28 центів США, що в еквіваленті національної валюти станом на час прийняття рішення у справі становить 1 549 721 грн. 05 коп.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - Молодіна Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі суд зазначав, що заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день та час повідомлені належним чином. Однак, судові повістки про виклик ОСОБА_1 до суду не мають її підпису, що підтверджує факт неналежного повідомлення про розгляд справи. Інших документів про повідомлення про розгляд справи в матеріалах справи не має. Тим самим суд порушив права ОСОБА_1 щодо надання заперечень та пояснень, що передбачено ст.43 ЦПК України.

Крім того, державний виконавець не долучив до подання відповіді на запит Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 109/05/50-6684 від 23.07.2019 року, згідно з якою зазначено відомості про зареєстрованих фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до витягу у Реєстрі територіальної громади м. Києва. В поданні не має жодних документів, які б підтверджували, що осіб, які зареєстровані у квартирі, попереджали про будь які виконавчі дії. Також виконавцем не було з`ясовано факту належності даної квартири іншим особам.

Вказує, що приватний виконавець не з`ясував, що квартира знаходиться у спільній суміснійвласності між ОСОБА_1. та її колишнім чоловіком ОСОБА_9 , так як набувалась у власність ОСОБА_1 у час перебування у шлюбі з чоловіком ОСОБА_9 . Крім того, приватний виконавець проігнорував норму, передбачену ст.48 Закону України «Про виконавче провадження». В поданні не міститься жодного документу про повідомлення ОСОБА_9 про виконавчі дії, спрямовані до належної йому на праві спільної сумісної власності квартири. До подання не додано документів, які б свідчили, що приватний виконавець виділив в передбаченому законом порядку частку ОСОБА_1 з спільної сумісної квартири з ОСОБА_9 .

Звертає увагу на те, що на 30.11.2020 року призначено у Печерському районному суді міста Києва розгляд справи про перегляд заочного рішення по справі № 757/22690/15-ц, оскільки ОСОБА_1 не згодна з прийнятим заочним рішенням від 19.01.2016 року, по якому було видано 16.05.2017 року Печерським районним судом міста Києва виконавчий лист № 757/22690-15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» суми боргу в розмірі 114375, 51 грн., яке об`єднано з виконавчим провадження, відкритим приватним виконавцем Ляпіним Д.В. на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 154972, 05 грн. - в зведене виконавче провадження.

Також посилається на те, що в порядку виконання зведеного виконавчого провадження № 60387404 було реалізовано належне ОСОБА_1 майно: 1/2 частина двокімнатної квартири загальною площею 38.7 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 - за ціною 540 826,00 грн., яку придбав стягувач ОСОБА_3 , земельну ділянку (для ведення особистого селянського господарства) загальною площею 0,1240 га за адресою: АДРЕСА_4 , та земельну ділянку (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) загальною площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_4 за ціною 486710 грн., яку придбав ОСОБА_11 .

З сайту ДП «СЕТАМ» стало відомо, що квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яку ОСОБА_1 придбала за договором купівлі-продажу на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна», виставлено на електронні торги за номером лоту 447141. На сьогоднішній час іншого житла у ОСОБА_1 немає, що підтверджується приватним виконавцем в поданні про примусове проникнення до житла від 24.07.2020 року. Тому продаж єдиного житла позбавляє ОСОБА_1 нормального існування. Жодної з постанов про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не отримувала. Про відкриття виконавчих проваджень дізналась тільки 17.07.2020 року після ознайомлення представника - адвоката Молодіної Т.В. з матеріалами виконавчої справи. Тому тільки після ознайомлення дізналися про заочне рішення від 19.01.2016 року, по якому було видано 16.05.2017 року Печерським районним судом міста Києва виконавчий лист № 757/22690-15-ц.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 та її представник Молодіна Т.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу суду скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що подання приватного виконавця містить докази того, що боржник повідомлений належним чином про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час на вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій. Оскільки боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак є власником житлового приміщення - квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, адже приватним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_12 про поділ майна подружжя, та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про поділ майна подружжя - задоволено частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 ;

- визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 ;

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, 1987 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 , кузов (коляска) № НОМЕР_3 , вартістю 17675 грн. 00 коп.;

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, 1996 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , вартістю 78948 грн. 10 коп.;

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,0502 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 » (кадастровий номер 66621008), вартістю 98418 грн. 00 коп.;

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на будинок АДРЕСА_6 , загальною площею 49,3 кв.м., вартістю 10000 грн.;

- визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_7 ;

- покладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок по виконанню зобов`язань за договором кредиту №10-29/1670 від 29.03.2006 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 ;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину грошових зобов`язань, які були виконані під час перебування у шлюбі за договором кредиту №10-29/1670 від 29.03.2006 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 в розмірі 21167 грн. 81 коп.;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 частину грошових зобов`язань виконаних ОСОБА_4 за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/424 від 14.06.2005 року укладеним з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» у загальному розмірі 55645 доларів 28 центів США, що в еквіваленті національної валюти станом на час прийняття рішення у справі становить 1549721,05 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 різницю вартості часток розподіленого спільного сумісного майна подружжя у загальній сумі 102520 грн. 55 коп.

В інших частинах первісного та зустрічного позовів - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 Ѕ частини грошових зобов`язань виконаних ОСОБА_4 за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-29/424 від 14 червня 2005 року укладеним з АКІБ «Укрсоцбанк» у загальному розмірі 55 645 доларів 28 центів США, що в еквіваленті національної валюти станом на час прийняття рішення у справі становить 1 549 721 грн. 05 коп. - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 Ѕ частини грошових зобов`язань виконаних ОСОБА_4 за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-29/424 від 14 червня 2005 року укладеним з АКІБ «Укрсоцбанк» у загальному розмірі 55 645 доларів 28 центів США, що в еквіваленті національної валюти станом на час прийняття рішення у справі становить 1 549 721 грн. 05 коп. - відмовлено.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2015 року в частині поділу грошових зобов`язань за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії від 14 червня 2005 року скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року в частині поділу грошових зобов`язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії від 14 червня 2005 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року в частині поділу грошових зобов`язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/424 від 14 червня 2005 року залишено без змін.

06 березня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №755/914/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину грошових зобов`язань, які були виконані під час перебування у шлюбі за договором кредиту №10-29/1670 від 29.03.2006 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 в розмірі 21167 грн. 81 коп.

06 березня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №755/914/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 частину грошових зобов`язань виконаних ОСОБА_4 за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/424 від 14.06.2005 року укладеним з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» у загальному розмірі 55645 доларів 28 центів США, що в еквіваленті національної валюти станом на час прийняття рішення у справі становить 1549721,05 грн.

Згідно з інформацією про виконавче провадження від 24.06.2019 року у Печерському районному відділі ДВС ГТУЮ у місті Києві перебуває зведене виконавче провадження за №48706648, до якого входять виконавчі провадження за номерами 46839590, 46839670, з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року.

Стягувач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 19592.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року, замінено стягувача ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) у зведеному виконавчому провадженні №48706648 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року про стягнення:

- з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину грошових зобов`язань, які були виконані під час перебування у шлюбі за договором кредиту №10-29/1670 від 29.03.2006 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 в розмірі 21167 грн. 81 коп.;

- з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 частину грошових зобов`язань виконаних ОСОБА_4 за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/424 від 14.06.2005 року укладеним з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» у загальному розмірі 55645 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот сорок п`ять) доларів 28 центів США, що в еквіваленті національної валюти станом на час прийняття рішення у справі становить 1549721 грн. 05 коп.

Дана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

За вказаними виконавчими документами боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 . Адреса, вказана у виконавчих документах: АДРЕСА_3 .

Виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень № 60364321 від 22 жовтня 2019 року, № 59189081 від 23.05.2019 року, та об`єднано у зведене виконавче провадження № 60387404.

Зазначеними постановами боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. 22.10.2019 року постанову про відкриття виконавчого провадження №60364321 було надіслано на адресу, вказану у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_3 . (ШКІ 266).

Лист із постановою про відкриття виконавчого провадження №60364321 від 22.10.2019 року боржником було отримано особисто 06 листопада 2019 року, що підтверджується копією зворотного повідомленням про вручення рекомендованого листа.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що на праві власності у боржника відсутні кошти та цінності, на які можливо звернути стягнення.

За даними Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 03.06.2019 року, документи що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території м. Києва за боржником не реєструвались.

Згідно з даними Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 30.05.2020 року, документи що посвідчують право власності/користування земельними ділянками в межах Київської області за боржником не реєструвались.

З інформації Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03.06.2019 року вбачається, що відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Держархбудінспекції, інформація щодо видачі/реєстрації боржнику, як замовнику будівництва, документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів - відсутня.

Відповідно до інформації відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві від 12.06.2019 року, боржник як власник зареєстрованої мисливської нарізної, гладкоствольної, газової, холодної зброї, як власник зареєстрованого пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії - не значиться.

Згідно з повідомленням Територіального сервісного центру № 8046 РСЦ МВС в м. Києві від 12.06.2019 року за боржником зареєстровано транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «СУЗУКІ ГРАНТ ВІТАРА» 1995, (2006), чорний, № куз. НОМЕР_7 , ДНЗ НОМЕР_6 .

Приватним виконавцем 23.09.2019 року винесено постанову про арешт майна та постанову про розшук вищезазначеного майна.

На момент звернення з цим поданням до суду транспортний засіб не виявлено.

Відповідно до постанови від 19.12.2019 р. приватним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Також до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна було внесено відповідний реєстраційний запис.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що боржник є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю КП «Київське міське БТІ» від 22.07.2019 р. вищезазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_1 на праві власності.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян боржником згідно актового запису від 12.10.2013 року було змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

02.08.2019 року та 18.03.2020 року приватним виконавцем було здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника по АДРЕСА_7 . В ході здійснення виконавчих дій, двері до квартири ніхто не відчинив, на дзвінки не відповідав. Таким чином, потрапити всередину приміщення для встановлення майнового стану боржника не вдалося.

Відповідно до вимоги за вих. №896 від 19.05.2020 року боржника було зобов`язано надати доступ до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , для перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій з 10.00 до 10.30 год. 27.05.2020 року

Вимога №896 була надіслана боржнику за двома адресами, а саме АДРЕСА_7 (ШКІ №962) та АДРЕСА_3 (ШКІ №970).

Після перевірки відправлення по трек-номеру 962 на сайті Укрпошти, було встановлено, що боржником ОСОБА_1 отримано вимогу №896 за адресою АДРЕСА_2 - 25 травня 2020 року, тобто до призначеної дати проведення виконавчих дій.

В той час як відправлення №970 було повернуто без вручення.

Згідно з актом приватного виконавця від 27.05.2020 року відповідно до вимоги №896, у присутності понятих, у зазначений час за вказаною адресою, боржник був відсутній, доступу до приміщення надано не було. В квартирі знаходилися мешканці, які повідомили, що є родичами боржника та відмовилися відкривати двері.

Встановивши, що боржник ОСОБА_15 отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та була обізнана про наявність на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. вищевказаних виконавчих листів та про проведення виконавчих дій, однак рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_15 .

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 19 Закону боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Отже, умовами примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника є сукупність обставин, а саме: наявність у боржника чи іншої особи, належних боржнику майна і коштів, а також перешкоджання боржником чи іншою особою державному виконавцю у вільному доступі до житла для проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Разом з тим, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем вживались всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання виконавчого листа № 755/914/14 від 06.03.2016 року, виданого Дніпровським районний судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на косить ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 1 549 721, 05 грн. та виконавчого листа № 757/22690/15 від 16.05.2017 року, виданого Печерський районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» суми боргу в розмірі 114 375, 51 грн.

Крім того, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, встановлено, що боржник була попереджена виконавцем у визначений законом спосіб про відкриття виконавчого провадження та про проведення виконавчих дій, однак не скористалася правом своєчасно з`явитися до приватного виконавця та добровільно виконати рішення суду.

Однак, незважаючи на неодноразові спроби приватного виконавця потрапити до квартири боржника ОСОБА_1 з метою проведення виконавчих дій, таке не виявилося можливим, про що складено відповідний акт, що свідчить про ухилення боржника від проведення виконавчих дій.

Крім того, боржником не вчинено належних дій для виконання рішення суду протягом тривалого часу, натомість вчинено перешкоди і не допущено приватного виконавця для вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням.

Доводи апеляційної скарги щодо неотримання постанов про відкриття виконавчого провадження спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та обізнана про наявність виконавчого провадження.

Посилання боржника та її представника в апеляційній скарзі на те, що під час виконання даного рішення виконавцем було у примусовому порядку реалізоване належне ОСОБА_1 майно: 1/2 частина двокімнатної квартири загальною площею 38.7 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 - за ціною 540 826 грн., земельна ділянка, площею 0,1240 га, та земельна ділянка, площею 0,2500 га за адресою: АДРЕСА_4 за ціною 486 710 грн., - не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з поданням, приватним виконавцем Ляпіним Д.В. було враховано, що після реалізації вищевказаного належного боржнику майна залишок боргу на користь ОСОБА_3 за виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/914/14-ц, становить 754 314,02 грн.

Доводи представника боржника ОСОБА_1 - Молодіної Т.В. про те, що квартира АДРЕСА_1 , на проникнення до якої судом надано дозвіл приватному виконавцю Ляпіну Д.В., належить також на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 , також не можуть бути прийняті до уваги як підстава до скасування оскаржуваної ухвали, оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, квартира була придбана ОСОБА_1 в 1995 році, і на даний період часу зазначена квартира зареєстрована на праві власності лише за ОСОБА_1 . Даних про те, що боржник повідомляла приватного виконавця про належність цього майна на праві спільної сумісної власності їй та ОСОБА_9 - матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до заперечення боржника щодо здійснення виконавцем виконавчих дій, спрямованих на звернення стягнення на майно (порушення ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»), колегія суддів відхиляє, оскільки в даному провадженні вирішується питання про примусове проникнення до квартири, яка зареєстрована за боржником ОСОБА_1 на праві власності, для проведення виконавчих дій з метою виявлення в ній майна та його опису.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення боржника про розгляд подання, колегія суддів, враховуючи положення ч.2 ст. 339 ЦПК України, до уваги не приймає, оскільки відповідно до вказаної норми, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами виконавчого провадження доведено, що боржником добровільно рішення суду не виконане та не виконуються обов`язки, визначені ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», не зважаючи на належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та отримання викликів і вимог приватного виконавця, у зв`язку з чим виконавець позбавлений можливості потрапити до житлового приміщення боржника для проведення виконавчих дій - проведення перевірки наявності майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , здійснення опису і арешту нерухомого майна, що призводить до тривалого невиконання виконавчих документів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та спростовуються матеріалами справи, які підтверджують обізнаність боржника про наявність невиконаного зобов`язання, покладеного судовим рішенням, та відкритого виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Оскільки ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Молодіною Тетяною Володимирівною , - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2020 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.