КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5239/20
Провадження № 2-о/552/168/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2020 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Мовчан В.О.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно її колишнього співмешканця ОСОБА_2 посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 у період з 31.05.2013 по 16.03.2019 рік. З 16.03. по 23.08.2019 року перебувала за межами країни. За цей час ОСОБА_2 у помешканні де вони, у стадії алкогольного сп`яніння потрощив речі. У послідуючому, після повернення з-за кордону вони стали проживати разом, проте його поведінка не змінилась, зловживає спиртним напоями , веде себе агресивно, залякує, погрожує, знищує речі. Заявник змушена переховуватись від нього , всіляко уникати спілкування з ним. Останній не бажає змінювати свою поведінку. 04 січня 2020 року ОСОБА_2 побив заявника та по даному факту вироком Октябрського райсуду м. Полтави його визнано винним та засуджено. 14.03.2020 року він розбив вікно у помешканні заявника та викрав телевізор, 16 квітня 2020 року зробив підпал у будинку.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та пояснила, що поведінка ОСОБА_2 є агресивною як по відношенню до неї так і її близьких. Він обзиває її, погрожує фізичним насильством та його дії є реальними. 16 квітня 2020 року порізав у будинку її речі - одяг, а інші підпалив. Була викликана пожежна служба, у результаті тушіння пожежі, весь будинок залитий водою, інші речі стали непридатними, помешкання потребує ремонту. Просила заяву задовольнити, заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці її фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань 50 м до місця її роботи, а саме перукарня « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 та до місця її реєстрації АДРЕСА_3 ;вести телефонні переговори з нею або контактувати з через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2020 року ОСОБА_2 визнаний винним за ч.2 ст. 125 КК України. Вироком встановлено, що 04 січня 2020 року , близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебуваючи в приміщенні перукарні «ІНФОРМАЦІЯ_1», що по АДРЕСА_2 , в ході сварки, на грунті неприязних відносин, які раптово виникли, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс потерпілій ОСОБА_1 один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, не менше двох ударів кулаком правої руки в ділянку лівого плеча, один удар напівзігнутою ногою в ділянку стегна лівої ноги. Далі свої злочинні дії він продовжив у підсобному приміщенні перукарні «ІНФОРМАЦІЯ_1», де наніс потерпілій ще не менше двох ударів кулаком правої руки в ділянку лівого плеча. Після цього, продовжив наносити удари. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 відповідно до висновку експерта № 402 від 14 квітня 2020 року потерпілій ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої, підшкірні гематоми, садна шкіри голови, які кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 20.10.2020 року ОСОБА_2 визнаний винним за ч.3 ст. 185 КК України , а саме 14.03.2020 року у вечірній час доби із 20 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв., ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до помешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . та шляхом пошкодження кулаком металопластикового склопакету проник через відчинене ним в такий спосіб вікно в будинок , звідки таємно викрав належний ОСОБА_1 телевізор LG 32 CS 460T-ZA серійний номер 205RAGK22327 вартістю 2900 грн.

Крім того, ОСОБА_2 протягом 2020 року двічі притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення насильства в сім`ї відносно цивільної дружини ОСОБА_1 .

Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України).

Стаття 1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною другою статті 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону № 2229-VIII).

Оцінка змісту конкретних дій, які ОСОБА_2 вчиняє відносно заявника, дає підстави для висновку, що його дії слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства, що небезпідставно викликає у заявника побоювання за свою безпеку і завдає шкоди фізичному та психічному здоров`ю.

Отже, за результатами оцінки наданих доказів, суд дійшов до переконання, що через систематичний психологічний та фізичний тиск, який проявляється у нанесені побоїв, застосуванні словесних образах, погрозах і залякуваннях, що чинить ОСОБА_2 щодо колишньої співмешканки, заявник як особа, що постраждала від домашнього насильства, потребує невідкладного захисту у порядку, передбаченому Законом № 2229-VIII, а відтак, суд вбачає підстави для видачі обмежувального припису з покладенням на заінтересовану особу заборони перебування в місці фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; 2. наближення на відстань 50 м до місця роботи ОСОБА_1 , а саме перукарня « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 та до місця її реєстрації АДРЕСА_3 ; вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

При цьому, суд враховує поведінку ОСОБА_2 , яка вказує на вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства.

На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертв домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на спілкування з заявником .

Відповідно до ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-4 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.10, 12,81,141, 259, 263-265, 350-6 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_4 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 терміном на 6 (шість) місяців:

1. заборонити ОСОБА_2 перебування в місці фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

2. наближення на відстань 50 м до місця роботи ОСОБА_1 , а саме перукарня « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 та до місця її реєстрації АДРЕСА_3 .

3.вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Копію рішення суду про видання обмежувального припису направити до Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Полтавській області для взяття ОСОБА_2 , проживаючого АДРЕСА_4 на профілактичний облік та до виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавської апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 лівна, місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.

Головуючий Ж.В.Кузіна

Повний текст судового рішення виготовлений 12 листопада 2020 року