Провадження № 2/263/586/2020
10 листопада 2020 року м. Маріуполь
Жовтневий міський суд м.Маріуполя Донецької області у складі:
головуючої судді Шевченко О.А.,
за участю секретаря Шкурат О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполь Донецької області справу за позовом представника позивача Каменюк Людмили Миколаївни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», треті особи: державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Кукуц Тетяна Ігорівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович,-
Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.
29.01.2020 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на виконання ухвали суду надано копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.03.2020 року справу призначено до судового розгляду по суті.
23.03.2020 року від представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Каменюк Л.М., надійшла заява, у якій наполягала на задоволенні позовних вимог, просила розглянути справу у її відсутності на відсутності позивачки.
28.04.2020 року від представника відповідача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Крилової О.Л. надійшла заява про закриття провадження по справі у зв`язку з порушення правил підсудності, оскільки вважає, що дана справа підсудна господарському суду.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, цей Перелік документів не передбачає.
Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому, згідно заяви банку та представленого нотаріусу розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором, за яким вчиняється нотаріусом виконавчий надпис, виникла за період з 26.06.2013 року по 07.09.2017 року. Як слідує з розрахунку, останній платіж за договором було здійснено 04.04.2014 року, тобто заборгованість на підставі виконавчого напису стягується поза межами трирічного строку. До того ж на підтвердження існування кредитного договору між сторонами нотаріусу надано лише копію заяви боржника, на що нотаріус при вчиненні виконавчого напису уваги не звернув.
Разом з цим, відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно матеріалів справи та долучених до неї документів, ОСОБА_2 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно зі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь, що свідчить про те, що стягнута за виконавчим написом нотаріуса сума заборгованості не є безспірною.
Крім того, нотаріус мав перевірити, чи була отримана боржником письмова вимога кредитора про усунення порушень основного зобов`язання. Документи на підтвердження отримання боржником претензії відсутні.
Зазначені обставини та одностороннє підвищення процентів за користування кредитом, на що обґрунтовано звертає увагу позивач, свідчать, що заборгованість позивача перед боржником на час вчинення виконавчого напису не була безспірною, а сама процедура вчинення виконавчого напису була порушена, що є підставами для скасування виконавчого напису.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.141ЦПК України,суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір,сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 768,40.
На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.10, 12, 13,141, 263, 265 ЦПК України,суд -
Позовні вимоги представника позивача Каменюк Людмили Миколаївни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», треті особи: державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Кукуц Тетяна Ігорівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 листопада 2020 року.

Суддя О.А.Шевченко