ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1368/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/876/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

за участю апелянта та її представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2020 року, суддя Продан Б.Г., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Мірошнікової В.Р.,

встановив :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Мірошнікової В.Р., у якій з урахуванням поданих уточнень просила визнати неправомірними дії державного виконавця щодо відмови включення готівкових коштів у розмірі 498000 грн. та 50000 грн. у довідку-розрахунок до доходу ОСОБА_2 з якого мають бути вирахувані аліменти на її утримання та на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати державного виконавця вказані дії вчинити.

В обґрунтування скарги зазначила, що у Першому відділі ДВС м. Хмельницького ГТУЮ в Хмельницькій області на виконанні перебувають виконавчі провадження за №56932975 та №56845606 відкриті на підставі виконавчих листів, виданих на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.06.2018 року, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання та утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак державний виконавець неправомірно відмовив їй у включенні до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів готівкових коштів у розмірі 498000 грн. та 50000 грн., про наявність яких ОСОБА_2 зазначив у поданій ним відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларації. Вказала, що після визначення судом розміру аліментів матеріальний стан платника аліментів змінився, про що свідчить його фінансова можливість зберігати значні грошові кошти в національній валюті, що слугує підставою для включення задекларованих грошових коштів до доходу, з якого мають бути вирахувані аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.03.2020 рокув задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом не взято до уваги тієї обставини, що ОСОБА_2 з метою зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 надав недостовірну інформацію про джерела походження готівкових коштів, зазначених ним у щорічних деклараціях, поданих відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». Розписка про отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_5 не може вважатися доказом, оскільки її копія належним чином не завірена, оригінал суду не представлено. Судом першої інстанції помилково встановлено той факт, що рішенням суду з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто борг за договором позики, оскільки позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу була залишена судом без розгляду, таким чином спір по суті вирішено не було. Також вказала, що ОСОБА_2 , зазначивши у декларації спірні кошти, тим самим визнав факт перебування цих сум у його власності, що судом першої інстанції також не було враховано.

В судовому засіданні апелянт та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Першому відділі Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) перебувають виконавчі провадження №56932975 та №56845606 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання дитини до досягнення повноліття.

ОСОБА_2 подано письмову заяву до Національного агентства з питань запобігання корупції про внесення змін в декларацію перед звільненням за 2016 рік та щорічну декларацію за 2017 рік в частині даних щодо перебування у його власності грошової суми в розмірі 498000 грн., оскільки ці кошти мають статус позичених суб`єкту декларування або члену його сім`ї, у зв`язку з чим зазначена сума підлягає включенню у графу №13, як фінансове зобов`язання.

Крім того суд врахував, що в матеріалах справи міститься розписка про отримання у 2014 році ОСОБА_2 коштів в інтересах сім`ї для придбання квартири, які було стягнуто рішенням суду із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 .

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що державним виконавцем правомірно не включено готівкові кошти зазначені ОСОБА_2 у поданій ним декларації у довідку-розрахунок, оскільки вказані кошти не включено до переліку видів доходу, які нараховуються при визначенні розміру аліментів, затвердженому у постанові КМУ від 26.02.1993 року за №146.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині першій статті 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон N 1404-VI) виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом (частина 1 статті 71 Закону N 1404-VI).

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.06.2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 06.11.2018 року, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.01.2016 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20.01.2016 року і до досягнення їх спільною дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

На виконання вищевказаного судового рішення позивачем до Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ в Хмельницькій області, (з 03.01.2020 року - Перший відділ ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції), пред`явлено до виконання виконавчі листи від 20.07.2018 року та 30.07.2018 року, на підставі яких відкриті виконавчі провадження зі стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік).

Відповідно до п. 1 вищевказаного Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»;15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Як вбачається з декларацій, поданих ОСОБА_2 14.03.2017 року, 03.03.2018 року, 07.03.2019 року, 09.03.2020 року відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» останній задекларував наявність у нього готівкових коштів у розмірі 450000 грн., 498000 грн., 50000 грн. та 50000 грн. відповідно.

У поясненнях, наданих ОСОБА_2 на ім`я начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 12.10.2018 року ОСОБА_2 зазначив, що кошти, заявлені ним у декларації за 2017 рік як готівкові в сумі 500000 грн. є його особистими коштами, які були отримані внаслідок продажу майна придбаного до шлюбу з ОСОБА_1 , а також які були ним зароблені після спільного проживання з нею. Також, до задекларованої суми входять кошти передані на відповідальне зберігання матір`ю ОСОБА_2 ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 200).

Листом від 15.04.2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №56932975 станом на 05.04.2018 року становить 7923,77 грн., за виконавчим провадженням №56845606 станом на 01.03.2019 року заборгованість становить 39245,98 грн. Згідно даних щорічної декларації ОСОБА_2 за 2017 рік та 2018 рік кошти в сумі 498000 грн. та 50000 грн. включені до грошових активів, тому вони не належать до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, визначених у постанові Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року за №146 (т. 1 а.с. 201-202).

ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції подано письмову заяву про внесення змін в декларацію перед звільненням за 2016 рік та щорічній декларації за 2017 рік в частині перебуванні у нього та ОСОБА_1 на праві власності грошової суми в розмірі 498000 грн., оскільки ця сума є позиченою суб`єкту декларування, підлягає внесенню у графу №13 як фінансове зобов`язання (т. 2 а.с. 14).

Колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що в матеріалах справи містяться довідки УФЗБО ГУНП в Хмельницькій області про доходи ОСОБА_2 , згідно яких останньому, починаючи за період з січня 2016 року по травень 2018 року нараховано та виплачено заробітну плату за його основним місцем роботи на посаді старшого інспектора-чергового в ГУНП в Хмельницькій області з вирахуванням сплачених на користь ОСОБА_1 аліментів (т. 1 а.с. 141-144).

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені вище обставини справи колегія суддів приходить до висновку про недоведеність апелянтом наявності у ОСОБА_2 інших доходів, крім доходів за його основним місцем роботи, які відповідно до Переліку повинні бути враховані при розрахунку розміру аліментів на утримання ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_3 , починаючи з січня 2016 року.

Посилання ОСОБА_1 на те, що задекларовані ОСОБА_1 готівкові грошові кошти належать до виду доходу (заробітку) з якого можуть бути утримані аліменти не ґрунтуються на нормах закону, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні заяви є правильним, ґрунтується на нормах матеріального права.

Разом з тим, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України однією із підстав зміни або скасування рішення суду повністю чи частково є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд встановив, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 рішенням суду стягнуто грошові кошти отримані ОСОБА_2 у ОСОБА_5 в 2014 році, про що складена відповідна розписка. Однак вказані обставини не підтверджені доказами та спростовуються ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.02.2020 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_5 щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики (т. 2 а.с. 24), у зв`язку з чим вказані положення підлягають виключенню з тексту ухвали Хмельницького міськрайонного суду у зв`язку з їх недоведеністю.

Враховуючи встановлені вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , однак помилково визнав встановленими обставини, які не доведені стороною, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення у цій частині підлягає зміні та виключенню з тексту ухвали положень, що не підтверджені доказами.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2020 рокузмінити.

Виключити з тексту мотивувальної частини ухвали посилання суду на обставину щодо стягнення за рішенням суду з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошових коштів, які були отримані ОСОБА_2 у ОСОБА_5 у 2014 році.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 червня 2020 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко