Справа № 602/577/20
Провадження № 2/602/133/2020
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" грудня 2020 р. м.Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді - Костів Л.І.,
секретар - Домчук В.І.,
розглянувши в письмовому провадженні в місті Ланівці цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-
Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна в сумі 8739.90 гривень.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що кошти в розмірі 8739.90 грн. були виплачені відповідачу у зв`язку із рахунковою помилкою - через невірно застосований показник середньої заробітної плати по народному господарстві в розмірі 4404.35 грн. за 2017 рік, в той час як мав бути застосований в розмірі 3764.40 грн. за 2016 рік, в результаті чого виникла переплата за період з 03 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року у сумі 8739.90 грн.
Представник позивача - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Лучанко Н.С. в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Однак, від неї надійшла заява про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, подавши до суду заяву слухати справу в її відсутності, позовні вимоги не визнає.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.
Згідно копії витягу з підсистеми Призначення та виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області від 17 грудня 2019 року було проведено розрахунок пенсії ОСОБА_2 , розмір щомісячної виплати якої становив 5272.28 грн.
Згідно копії повідомлення начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №10 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1023/04-17 від 18 грудня 2019 року, ОСОБА_2 було повідомлено про виявлену у зв`язку з уточненням показника середньої заробітної плати, рахункову помилку за період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року. ОСОБА_2 запрошено для вирішення питання щодо повернення переплати пенсії.
ОСОБА_2 звернулася особисто до Пенсійного фонду України 24 грудня 2019 року із письмовою заявою до завідувача сектору з питань виплати пенсій №3 Управління з питань виплат пенсій Головного управління Пенсійного фонду Тернопільської області, згідно якої відмовилася від добровільної сплати переплати пенсії, яка виникла в період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року в сумі 8739.90 грн.
Розпорядженням начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №10 управління застосування пенсійного законодавства Т.В.Ремізової та завідувача сектору з питань виплати пенсій №3 управління з питань виплати пенсій І.В.Стаднійчук від 21 грудня 2019 року вирішено здійснити повернення переплати в розмірі 8739.90 грн. з пенсії ОСОБА_2 в добровільному порядку або, в разі відмови, через суд.
Згідно позовної заяви, Лановецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області припинило свою діяльність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» шляхом реорганізації - приєднання Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
В силу ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).
Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_2 вчинила будь-які зловживання із свого боку або подала недостовірні дані під час нарахування та виплати їй пенсії.
Щодо тверджень представника позивача про наявність рахункової помилки, суд виходить з наступного.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач, а не помилкою, пов`язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії.
Таким чином, сам факт того, що при проведенні перерахунку з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року помилково невірно застосовано показник середньої заробітної плати по народному господарстві 4404,35 грн за 2017 рік, замість 3764, 40 грн за 2016 рік, не можна вважати рахунковою помилкою, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей.
За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 коштів у розмірі 8739.90 грн, як і не встановлено наявності рахункової помилки, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, поверненню Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області не підлягає, тому суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 247, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. І. Костів