Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

05.02.2020 р. 145/1377/19

2/145/122/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 19 липня 2016 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики у вигляді розписки згідно якої останній отримав кошти в розмір 1000 Євро.

Сторони обумовили, що відповідач зобов`язаний повернути позику у строк до 19.08.2016 року та додатково 10% від суми позики у якості процентів за користування позикою.

Відповідач прострочив виконання трошового зобов`язання та у вказаний строк не повернув позику та проценти.

Враховуючи наведене вважає належною та такою, що підлягає задоволенню, вимогу кредитора (у вигляді даного позову) про стягнення суми боргу з відповідача з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми.

Отже, суми, які підлягають стягненню: тіло позики - 1000 Євро, що складає (за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.2019 року 28,233 гривень за один євро) -28233,20грн.; проценти за користування позикою -100 євро, що складає (за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.2019 року 28,233 гривень за один євро) - 2'823,32 грн; 3% річних: 3%*1100 євро (порушене грошове зобов`язання)*3 роки (365*3 =1095 днів) (строк порушеного грошового зобов`язання) = 99 Євро, що складає (за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.2019 року 28,233 грн за 1 євро) - 2794,77 грн.

Всього складена сума заборгованості - 33851,29 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 33851,29 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , 09.11.2019 та 05.02.2020 в судові засідання не з`явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача до суду не надходив, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до чч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В судовому засіданні встановлено, що 19.07.2016 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику в сумі 1000 євро, з кінцевим терміном повернення - 19.08.2016 року, що стверджується розпискою (а.с.6).

Однак у вказаний строк відповідач грошові кошти згідно розписки ОСОБА_1 не повернув, заборгованість перед позивачем залишається непогашеною.

Відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача та зобов`язався сплатити 10% від суми позики у якості процентів за користування позикою.

Суд погоджується з розрахунками, наданими позивачем, відповідно до яких вважає за доцільне стягнути з відповідача 33851,29 грн, до складу яких входить: тіло позики - 1000 євро, що складає (за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.2019 року 28,233 гривень за один євро) -28233,20 грн; проценти за користування позикою - 100 євро, що складає 2823,32 грн; 3% річних (3%*1100 Євро (порушене грошове зобов`язання) *3 роки (365*3 =1095 днів) (строк порушеного грошового зобов`язання) 99 євро, що складає 2794,77 грн.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Після закінчення строку дії договору позики застосовується відповідальність, передбачена ст.625 ЦК України, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак судприсуджує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-280 ЦПК України, ст.ст.202, 207, 526, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

ухвалив :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 33851 (тридцять три тисячі вісімсот п`ятдесят одну) гривню 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним в прибуток держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 12 лютого 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.