Справа № 131/1142/20
Провадження № 2/131/581/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнко О.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

В належному ОСОБА_1 житловому будинку окрім її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований ОСОБА_2 , з яким заявник перебуває на стадії розірвання шлюбу, однак більше року за вказаною адресою не проживає. Через реєстрацію відповідача ОСОБА_2 не може розпорядитися своїм майном в повному обсязі, з цих підстав звернулася до суду із вказаним позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування даним житловим будинком.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, від 21 березня 1989 року (а.с. 10-12), позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який вона придбала до реєстрації шлюбу.

Відповідно до статті 41 Конституції України,- кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Відповідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.09.2020 (а.с. 17) ОСОБА_2 зареєстрований але не проживає в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно ст. 391 ЦК України,- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.

Оскільки ОСОБА_2 не проживає без поважних причин за адресою реєстрації, то суд вважає можливим визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. 141,206, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1974 року народження таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , 1974 року народження, РНОКПП невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий: