Справа № 502/144/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Маслеников О.А.

розглянувши матеріали заяви

комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради

про видачу судового наказу з вимогою

про стягнення з ОСОБА_1

заборгованості за отримані житлово побутові послуги

В С Т А Н О В И В:

Як вказано в заяві комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради, між заявником та боржником продовжують діяти встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку 112196. Остання оплата за водопостачання та вивезення твердих побутових відходів боржником була здійсненна ще у вересні 2018 року. Заявник неодноразово звертався до боржника про сплату заборгованості за отримані комунальні послуги або укладання договору реструктуризації боргу за отриманні житлово-комунальні послуги, але боржником, досі, не сплачена заборгованість за отримані комунальні послуги та він продовжує споживати житлово-комунальні послуги, не відмовляючись від них. Так, 06.09.2019 року на адресу боржника була направлена претензія-попередження про сплату заборгованості за отриманні житлово-комунальні послуги, але боржник не сплатив заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги, а натомість 19 вересня 2019 року направив заяву про надання для підписання договору про надання житлово-комунальних послуг. Листом 20 вересня 2019 року на адресу боржника були направлені підписання з боку заявника договори про надання житлово-комунальних послуг: договір № 202/112196 про надання послуг з централізованого питного водопостачання; договір № 133/112196 про надання послуг на вивезення та розміщення твердих побутових відходів, а також, повторно, було направлено прохання про сплату заборгованості або укладання договору реструктуризації боргу за отримані житлово-комунальні послуги. Проте, боржником було направлено заяву від 01.10.2019 року про відмову щодо укладання вищезазначених договорів посилаючись на попередній договір, який нібито повинен бути автоматично пролонгований та направлення нової редакції договору «індивідуального споживання послуг». Листом від 11 жовтня 2019 року заявник повідомив боржника про відсутність попереднього договору про надання житлово-комунальних послуг, та роз`яснив поняття «індивідуального споживання послуг» та повідомив про те, що зазначена відмова від підписання договорів у листі від 1 жовтня 2019 року є необґрунтованою, й повторно запропонував підписати раніше направлені договори про надання послуг з централізованого водопостачання та про надання послуг на вивезення та розміщення твердих побутових відходів, які були розроблені відповідно до типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України та вимог чинного законодавства України, а також із застосуванням державних соціальних норм сфері житлового-комунального обслуговування з урахуванням індивідуальних пільг, якими користується боржник відповідно до чинного законодавства України. На сьогоднішній день, від боржника ніяких заперечень та протоколів розбіжностей до вищезазначених договорів не поступало та на сьогоднішній день, боржник продовжує споживати житлово-комунальні послуги, які надаються заявником, не відмовляючись від них. Тому, договори про надання житлово- комунальних послуг вважаються укладеними між заявником та боржником у тій редакції, в якій були направлені листом № 330 від 20 вересня 2019 року. Таким чином, між заявником та боржником виникають відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки заявник надає житлово-комунальні послуги, а боржник ними користується. Заявник зі свого боку продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечувати надання боржнику комунально-житлових послуг відповідно до вимог чинного законодавства України, а боржник продовжує не виконувати обов`язки покладені на нього відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином, на сьогоднішній день боржник має заборгованість за отримані комунальні послуги у розмірі 4439,18 коп.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього кодексу.

Із поданої заяви вбачається спір про право, оскільки в доданих до заяви документах відсутній належним чином укладений та підписаний сторонами письмовий договір про надання послуг, також не існує іншого договору умовами якого було б передбачено здійснення оплати за житлово побутові послуги, таким чином, необхідно відмовити в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

При цьому, роз`яснити заявнику що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 19, 161, 163 - 167 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані житлово побутові послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников