Номер провадження: № 2/225/447/2020
Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1164/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

судді Мигалевича В.В.

за участі

секретаря - Голубової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Руднична, 35) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини , -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини.

В підготовчому засіданні 01 квітня 2020 року позивач уточнила позовні вимоги, та просила виключити з обсягу позовних вимог таку вимогу, як призначення її опікуном неповнолітнього ОСОБА_3 . Щодо вимог в частині стягнення аліментів, уточнила, що просить стягнути їх з відповідача на користь ОСОБА_3 .

Так, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 та рідною бабусею ОСОБА_3 . Батько неповнолітнього ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що її донька ОСОБА_2 з моменту народження сина ОСОБА_4 своїх обов`язків щодо виховання та утримання сина не виконує, дитина весь час проживає з позивачем у справі. Відповідач веде аморальний спосіб життя, не може та не хоче контролювати себе як добропорядний член суспільства. Жодної грошової допомоги на утримання сина вона не надає. Позивач самотужки, за власні кошти збирала онука до школи, купувала для нього всі необхідні речі. Весь час вона повністю присвячує онуку, піклується про нього, відвідувала школу у якій він навчався. Після закінчення школи ОСОБА_1 повністю займалася питанням щодо подачі онуком документів до ВНЗ, та після вступу, вирішувала питання щодо його влаштування до гуртожитку. При цьому відповідач жодного разу не цікавилася успіхами та здоров`ям своєї дитини. Більш того, ОСОБА_2 склала нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно сина ОСОБА_4 .

Таким чином, у зв`язку із вище зазначеними обставинами, позивач змушена звернутися до суду з вимогами про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 , оскільки вважає, що факти, викладені нею в позові суперечать інтересам дитини. Крім того, просить стягнути аліменти з відповідача на користь ОСОБА_3 на його утримання в розмірі ј часини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 04 березня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини, було відкрито та призначене підготовче засідання у справі (а.с. 28).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 01 квітня 2020 року заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог була прийнята до розгляду, підготовче провадження у дійсній справі було закрито, та призначено судовий розгляд справи по суті (а.с.37).

В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила що не заперечує проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Представник третьої особи - служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, не заперечував проти задоволенняя позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого:

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками неповнолітнього ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.02.2015 року (а.с.23) батько неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , помер.

У судовому засіданні також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своєю бабою ОСОБА_1 відповідач по справі ОСОБА_2 жодних з покладених законом на батьків обов`язків щодо своєї дитини не виконує, не цікавиться станом здоров`я та життям сина, взагалі не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні.

Як убачається Акту обстеження матеріально-побутових умов, відповідач у справі ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 в однокімнатній квартирі, яка перебуває в незадовільному стані, яка не обладнана місцем для виконання дитиною учбових занять, та в якій взагалі відсутні умови для проживання дитини (а.с.17).

Відповідно до Акту про фактичне проживання (не проживання) особи б/н від 25.11.2019 року, неповнолітній ОСОБА_4 не проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19).

Згідно з Характеристикою з місця проживання, ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, спілкується з особами, які ведуть антисуспільний спосіб життя, з сусідами конфліктує, зарекомендувала себе з негативної сторони (а.с.20).

Судом не встановлено обставин того, що таке ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків зумовлено поважними причинами.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 весь час проживає в сім`ї позивача ОСОБА_1 , яка є його бабою. Дані обставини не оспорюються сторонами у справі.

Як убачається з довідки № 859 від 02.09.2019 року Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу факультету адвокатури НЮУ імені Ярослава Мудрого (а.с.16).

Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилається на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , яка завірена нотаріально та зареєстрована в реєстрі за № 5463, відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дітей військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним, оскільки відповідач без поважних причин самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина (а.с.15).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина.

Крім того, в позові також ставиться питання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця до досягнення ним повноліття, які позивач просить стягнути на користь ОСОБА_3 .

З огляду на це суд зазначає:

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, яка залишилась без батьківського піклування, відповідача, яка не є людиною з інвалідністю, на утриманні якої ніхто не перебуває, яка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів щодо його непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 24.02.2020 року, до повноліття дитини.

З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, а позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1), суд вважає необхідним у виконання вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 50, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 161, 164,165,180 Сімейного Кодексу України, ст. 60 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Руднична, 35, ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2020 року та продовжувати до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: