Справа № 462/4295/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення додаткових витрат на хвору дитину,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20.12.2018 р., а саме: стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 /ІПН НОМЕР_1 / в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 /ІПН НОМЕР_2 / аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 /однієї третьої/ частки з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття; стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 /ІПН НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 /ІПН НОМЕР_2 / додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1000 /одна тисяча/ гривень щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.12.2018 р. рішенням Залізничного районного суду м. Львова вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до їх повноліття, починаючи з 18 жовтня 2018 року. У зв`язку із зміною економічної ситуації та тим, що відповідач офіційно працевлаштований просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Судом вжито заходів щодо забезпечення дотримання прав відповідача щодо належного повідомлення про розгляд справи судом, зокрема двічі скеровано на адресу місця реєстрації відповідача копію позовної заяви та розміщено оголошення на веб-сторінці Залізничного районного суду м. Львова в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України, яким суд повідомив сторін про те, що у провадженні суду перебуває дана справа та роз`яснено зміст ст. 178, 193 ЦПК України.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та не вказав поважних причин такого.

Сторони у встановлений строк клопотань про продовження процесуальних строків суду не подали.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2019 р. шлюб між сторонами розірвано /а.с.4-6/, від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 відповідно /а.с.10,11/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої ЛКП «Житловик-С» від 09.07.2020 р., позивач ОСОБА_1 , 1984 р.н. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом із матір`ю зареєстровані діти ОСОБА_4 , 2006 р.н. та ОСОБА_3 , 2007 р.н. /а.с.16/

Як вбачається із матеріалів справи, 30.01.2019 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист від 20.12.2018 р. про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до їх повноліття, починаючи з 18 жовтня 2018 року /а.с.17/.

Як ствердила позивача та таке підтверджується долученою до матеріалів справи копією посвідчення, ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у ВЧ А1445 /а.с.15/.

Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментах від 08.07.2020 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 23693,00 гривень /а.с.18-21/.

Відповідно до частини другої ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Вирішуючи питання про аліменти відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Конвенція ООН ч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», від 17.05.2017 р., внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема, ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно постанови Верховного Суду України від 05.02.2014р., право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, жодних доказів існування медичних протипоказань щодо працевлаштування або неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей суду не подав.

Враховуючи вищенаведене, а також визначений законом прожитковий мінімум на 2020 р., суд приходить до переконання, щ з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13.09.2017р., згідно з якою роз`яснив, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

У правовій позиції Верховного суду у постанові від 18.01.2018 по справі № 369/959/16-ц зазначено, що витрати на придбання для дитини устілок для ортопедичного взуття, а також на оплату занять дітей з англійської мови є витратами пов`язаними з хворобою дитини та розвитком здібностей дитини та є додатковими витратами згідно ст. 185 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із матеріалів справи, дитина ОСОБА_4 , 2006 р.н., потребує додаткових витрат на лікування у зв`язку із хворобою /а.с.23, 24, 25/.

Відповідач жодних заперечень щодо визначеного позивачем розміру аліментів та додаткових витрат не подав.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає задоволенню, а тому з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття та додаткові витрати на лікування ОСОБА_4 в розмірі 1000,00 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку зі задоволенням позову із відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення додаткових витрат на хвору дитину - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2018 р.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 / аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 /однієї третьої/ частки з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 /ІПН НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 /ІПН НОМЕР_2 / додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1000,00 /однієї тисячі/ гривень, щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили і проводити до повноліття дітей.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 / в дохід держави 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок судового збору.

Відкликати виконавчий лист №462/6669/18, виданий Залізничним районним судом м. Львова.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст рішення суду складений 03 листопада 2020 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.