Справа №333/7135/19
Провадження №2/333/799/20
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2017 р. на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку (доходу) що місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частини заробітку (доходу) що місяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 16 березня 2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовим записом №139.

Він з відповідачем мають спільну дитину, доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 13 лютого 2017 рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб було розірвано, справа №333/6729/16-ц

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2017 року справа № 333/1849/17. йому призначено сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) що місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.04.2017 року.

07 листопада 2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , який був зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1567.

В шлюбі з ОСОБА_4 мають сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з 3 квітня 2017 року він регулярно сплачує аліменти на користь доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від першого шлюбу, оскільки мав хоч і не постійні та не стабільні доходи, але свій обов`язок по сплаті аліментів виконував добровільно та сумлінно. Проте, на сьогодні обставини склались так, що з травня 2019 знаходиться на обліку в центрі зайнятості, та має статус безробітного. Та з народженням другої дитини у шлюбі з ОСОБА_4 , яка також потребує належного матеріального забезпечення та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, подальша сплата ним аліментів у повному обсязі стала обтяжливою та неможливою.

З новою сім`єю, переїхали на проживання у місто Львів, де фактично перебувають на утриманні батьків дружини. Крім того, він у своїй власності не має ніякого нерухомого майна. З теперішньою ситуацією, яка склалась у нього, життя стало скрутним та не стабільним. Тому просить суд зменшити аліменти.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2019 відкрито провадження та призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи.

Відповідачкою у встановлений судом строк наданий відзив на дану позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні даних позовних вимог у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю. Також зазначила, що позивач не надав суду доказів про те, що він утримує дружину ОСОБА_4 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що слід врахувати, що позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 , як батьки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримують державну допомогу при народженні дитини, яка виплачується протягом трьох років. Відповідач зазначила, що позивач ОСОБА_1 взагалі ніколи не працював без поважних на це причин, при цьому платник аліментів фізично здоровий, не є інвалідом, здатен працювати та забезпечувати належне утримання своєї дитини. Тому відповідач просить врахувати, що сімейним законодавством передбачене виняткове право одержувачааліментів звертатись з позовом про зменшення розміру аліментів.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання 02.11.2020 не з`явилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони по справі є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2017 по справі №333/1849/17 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 стягнені аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.04.2017 року.

07.11.2017 позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ) і від даного шлюбу в нього народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 та копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки Львівського міського центру зайнятості від 02.10.2020 ОСОБА_1 перебуває в центрі на обліку як безробітний з 02.05.2019.

Відповідно до довідок Львівського міського центру зайнятості від 01.10.2020, датою припинення реєстрації ОСОБА_1 в центрі зайнятості як безробітного є 02.10.2020. Станом на 02.11.2020 ОСОБА_1 в даному центрі зайнятості на обліку не перебуває.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстроване право власності на нерухоме майно.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по сплаті вищезазначених аліментів, зробленого державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ в Лівській області Рослюк Т.С. станом на 30.04.2019, заборгованість в ОСОБА_1 відсутня.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок реалізації даного обов`язку батьків регулюється ст.ст. 180-197 СК України.

В своєму позові позивач по суті просить суд зменшити розмір аліментів, присуджений рішенням суду від 26.05.2017.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум на дитину в Україні для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року визначено у розмірі 2218 грн.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд враховує те, що ОСОБА_1 є працездатною, здоровою людиною та не приймає до уваги твердження позивача про тимчасове безробіття, оскільки воно не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів

Приймаючи до уваги, що сплата аліментів позивачем, який має вищу освіту та проживає у м. Львові, у відсотковому розмірі з допомоги по безробіттю щомісячно не є надмірним тягарем для позивача, а його зменшення не відповідає інтересам дитини, враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, суд до висновку про недоведеність позивачем неспроможності сплачувати щомісячно аліменти на утримання дитини у розмірі, визначеному рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2017 року у справі №333/1849/17.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення цього позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 180 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2020 року.

Суддя: Ю.Р.Піх