Справа № 175/1032/18
Провадження № 2/175/334/18
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку поділу спільної власності та в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку поділу спільної власності та в порядку спадкування.

Позивач, звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме: садовий будинок (судові будинки «А», «Д» - на земельній ділянці № НОМЕР_1 ) №104 (сто чотири), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, с/рада Олександрівська, «Самарський розлив» садівнице товариство, розташованих на земельній ділянці площею 0,0607 га, з цільовим призначенням: для колективного садівництва, Кадастровий номер - :04:301:0002 та земельну ділянку площею 0,0607 га, з цільовим призначенням: для колективного садівництва, розташована: Дніпропетровська обл., Дніпровський (Дніпропетровський) район, с/рада Олександрівська (с. Олександрівка), «Самарський розлив» садівнице товариство, №104, Кадастровий номер - :04:301:0002.

Обґрунтовує необхідність забезпечити зазначений позов тим, що після відкриття провадження по справі, 14.11.2018 року на ім`я відповідача - ОСОБА_2 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом з реєстрацією його в реєстрі спадкових справ за реєстровим №2883, бланк серії ННМ 420230, на майно що складається з: Садового будинку (садові будинку (судові будинки «А», «Д» - на земельній ділянці № НОМЕР_1 ), що знаходяться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, с/рада Олександрівська, «Самарський розлив» садівнице товариство, розташованих на земельній ділянці площею 0,0607 га, з цільовим призначенням: для колективного садівництва, Кадастровий номер - :04:301:0002, що належав спадкоємцю на підставі договору купівлі-продажу садового будинку, посвідченого 27.09.2018 року Лозенко В.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстровим №1730, бланк серії ННР 214327. Крім того, 14.11.2018 року на ім`я відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом з реєстрацією його в реєстрі спадкових справ за реєстровим №2885, бланк серії ННМ 420231 на майно, що складається з: земельної ділянки площею 0,0607 га, з цільовим призначенням: для колективного садівництва, розташована: Дніпропетровська обл., Дніпровський (Дніпропетровський) район, с/рада Олександрівська (с. Олександрівка), «Самарський розлив» садівнице товариство, №104, Кадастровий номер :04:301:0002, що належав спадкоємцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27.09.2018 року Лозенко В.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстровим №1731, бланк серії ННР 214328.

За таких обставин, відповідач - ОСОБА_2 на ім`я якого вже зареєстроване дане майно може у будь-який момент здійснити відчуження вищезазначеного майна, що зробить неможливим та значно утруднить виконання можливого рішення по даній справі, що стало підставою для звернення до суду із відповідною заявою про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, у відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як на підставу вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідач отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, а тому у будь-який час може здійснити відчуження спірного майна.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного майна, що в свою чергу зумовить утруднення, або навіть неможливість у майбутньому виконати рішення суду, так як заявником не надано доказів необхідності, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Суд приходить до висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні. Заявником не наведено обставин, не надано доказів, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вимоги заявника зводяться лише до припущень, тому суд приходить до висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 151-153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М. Новік