Провадження № 2/761/2180/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Притули Н.Г.

при секретарі: Пірак М.В.

за участі:

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Дворніченка Л.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» про стягнення 3 % річних, інфляційних та пені, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд: стягнути на його користь: 18 008,94 грн. - 3 % річних, 70 509,59 грн. - пеня за прострочення зобов?язання, 87 900,00 грн. - інфляційні збитки.

Представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що вимоги ОСОБА_3 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, яка заперечувала проти закриття провадження у справі, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, з наступних підстав

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За змістом п. 7) ч.1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1 ч.1 ст.19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб?, встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, і цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

За змістом ст. 3 цього Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об?єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього, Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону, серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону, Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством з питань, віднесених до його повноважень, які є обов?язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Фонд безпосередньо, після запровадження тимчасової адміністрації в банку, фактично набуває всіх повноваження органів управління та контролю банку та діє, в тому числі, як представник останнього, зокрема в договірних правовідносинах з клієнтами банку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2018р. у справі № 820/11591/15 (провадження № 11-239апп18), від 24 квітня 2018 року у справі № 755/1700/16-ц (провадження №14-89цс18), від 08 червня 2018 року у справі № 757/2216/15 (провадження №14-107цс18).

Із матеріалів справи вбачається, що правовими підставами для стягнення з відповідача 3 % річних, інфляційних на підставі статті 625 ЦК України та пені на підставі ст. 549 ЦК України є невиплата Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованого відшкодування за договором вкладу в неплатоспроможному банку.

Тобто, майнові вимоги позивача про стягнення, передбачених статтею 625 ЦК України 3% річних та пені, передбаченої ст. 549 ЦК України, за прострочення грошового зобов`язання з виплати гарантованого відшкодування за договором вкладу, звернені позивачем до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосуються правомірності дій останнього, пов`язаних із виплатою ОСОБА_3 відшкодування за вкладом, а не банку-боржника, що ліквідується.

Такий спір пов`язаний із виконанням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб владної управлінської функції з організації виплати суми гарантованого відшкодування та застосування відповідальності за несвоєчасне виконання такої виплати, тому є публічно-правовим і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019р. у справі № 761/10730/18 (провадження № 14-116цс19), та постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 05 вересня 2019р. у справі №761/111256/17 (провадження №61-31354сво18).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ФГВФО про відшкодування пені, 3 % річних та інфляційних, підлягає закриттю, так як дана справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255-256, 258- 261, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» про стягнення 3 % річних, інфляційних та пені - закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Роз'яснити ОСОБА_3 , що з вищезазначеними вимогами він може звернутися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя: Н.Г.Притула