Справа № 468/1219/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

(про закриття провадження у справі)

27.10.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Рижньової О.В., представника позивача Заливчого Я.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/1219/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Баштанської районної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії (третя особа - Баштанська районна рада),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про його зобов`язання виконати п.2 рішення Баштанської районної ради від 12.03.2009 року №27 шляхом укладання з позивачем нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі майстерні Плющівської загальноосвітньої середньої школи літ. А-1, загальною площею 149,5 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1 , на умовах, що були погоджені під час проведення біржових торгів та викладені в біржовому договорі купівлі-продажу нерухомого майна №13710 від 16.07.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначила, що 16.07.2009 року перемогла в біржових торгах на вказане нерухоме майно, що належить територіальним громадам міста та сіл Баштанського району, та відповідно до рішення Баштанської районної ради від 12.03.2009 року №27 відповідач мав укласти з позивачем відповідний договір купівлі-продажу, який відповідно до ст. 657 ЦК України (в редакції, що діяла на той час) підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Проте такий договір 16.07.2009 року був складений в письмовій формі на Південній Товарній Біржі. Натомість сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору, на виконання угоди позивач передав продавцю обумовлену ними суму вартості об`єкту нерухомості та отримав взамін приміщення та технічний паспорт на нього, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру, випискою про надходження коштів та платіжним дорученням, актом прийому-передачі від 06.07.2009 року.

В лютому 2020 року позивач звернувся до відповідача з листом з пропозицією укладення нотаріально посвідченого договору щодо купівлі вказаного нерухомого майна, але відповідач та третя особа втратили до вказаного майна та договору інтерес та не бажають укласти відповідний нотаріально посвідчений договір.

Позивач вважає, що вказані обставини свідчать про наявність між сторонами переддоговірного спору, який відповідно до ч.1 ст. 649 ЦК України має вирішуватись судом та відповідача слід зобов`язати виконати рішення районної ради щодо укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Від третьої особи Баштанської районної ради надійшли пояснення на позов, в яких третя особа вказує, що дійсно рішенням Баштанської районної ради від 12.03.2009 року №27 було доручено відповідачу провести процедуру з продажу приміщення шкільної майстерні Плющівської ЗОШ на конкурсній основі. В торгах, що були проведені товарною біржею, перемогла позивач, яка сплатила вартість вказаної майстерні та отримала за актом прийому-передачі вказаний об`єкт нерухомості та технічний паспорт на будівлю. Сама будівля буда виключена з Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад міста, сіл Баштанського району. Оскільки на теперішній час частина оригіналів документів відсутня через закінчення строків їх зберігання, третя особа вважає, що доцільно визнати дійсним договір купівлі-продажу від 16.07.2009 року зареєстрований на Південній Товарній Біржі за №13710.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Правовий режим власності, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування та розпорядження майном визначаються законами. Одним із способів зміни форми власності є приватизація, в процесі якої відбувається відчуження на користь фізичних або юридичних осіб майна, що є державною чи комунальною власністю.

З рішення Баштанської районної ради від 12.03.2009 року №27, що Баштанській районній державній адміністрації було доручено проведення процедури продажу приміщення шкільної майстерні Плющівської ЗОШ на конкурсній основі, при цьому, в тексті даного рішення вказано, що воно прийняте, в тому числі, на підставі ст. 2, 3, 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Відповідно до наданих суду свідоцтва на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності вказана нерухомість належить державі.

На час виникнення спірних правовідносин Закон України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» діяв та втратив чинність 07.03.2018 року.

Одним із способів малої приватизації за ст. 3 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» була приватизація об`єктів малої приватизації за конкурсом.

За вказаним законом результатом відповідних процедур приватизації було укладення відповідного договору купівлі-продажу, якщо майно належало до державної форми власності, то такий договір підлягав нотаріальному посвідченню.

При цьому, оскільки конкурс стосувався об`єкта нерухомості, що перебував у державній власності то відповідно до ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) та ст. 657 ЦК України (у вказаній редакції) такий договір купівлі-продажу підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У випадку, який є предметом судового розгляду, такий договір не був укладений та вимоги позивача якраз стосуються зобов`язання відповідача укласти такий нотаріально посвідчений договір.

За такого, між сторонами виникли правовідносини щодо приватизації належного державі нерухомого майна (нежитлового приміщення шкільної майстерні), яке не відноситься до житлового фонду, і вказана процедура приватизації до теперішнього часу не завершена, оскільки не укладений в належній формі договір купівлі-продажу та вимоги позивача стосуються саме спонукання відповідача завершити розпочату процедуру приватизації, уклавши з переможцем конкурсу в належній формі договір купівлі-продажу майна, що належить державі.

При цьому, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Також відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі №911/488/18 господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема за наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Натомість відповідно до п.2 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

У зв`язку з цим, всі спори, що виникають з питань приватизації майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду) підлягають розгляду саме в порядку господарського судочинства незалежно від того, хто виступає стороною у спорі - юридичні чи фізичні особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанської районної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії, оскільки дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства та розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарського суду відповідно до п.2 ч.1 ст. 20 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.1, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №468/1219/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Баштанської районної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору відноситься до юрисдикції господарського суду відповідно до п.2 ч.1 ст. 20 ГПК України.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Баштанського районного суду Миколаївської області з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: