Справа 556/1122/20
Номер провадження 2/556/336/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13.11.2020 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Котик Л.О.

при секретарі - Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В заяві вказував, що 10 квітня 2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Воронківської сільської ради Володимирецького району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №01.

Шлюбне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Шлюб існує формально. Сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо. Відповідачка залишила його з двома малолітніми дітьми.

Від даного шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з ОСОБА_1 , знаходяться на його утриманні. Відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі - по 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Шлюб розірвати.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Просить дітей залишити проживати з ним. Стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Належним чином повідомлена відповідачка, повторно в судове засідання не з"явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. А тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Воронківської сільської ради Володимирецького району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №01. ( копія свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 )

Від даного шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження останніх, серії № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

Згідно довідки №1998 від 03.11.2020 року, виданої Воронківською сільською радою, ОСОБА_1 дійсно проживає разом із своїми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Воронки та виховує їх.

Як зазначено в довідці №2081 від 12.11.2020 року, виданої Воронківською сільською радою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території Воронківської сільської ради в АДРЕСА_1 зареєстрована, але не проживає з 15.02.2020 року по даний час.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 182 СК України, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

А як зазначено в ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх дітей, зобов`язана їх утримувати до досягнення ними повноліття, не має інших утриманців, а також відсутні обставини, які б перешкоджали їй виконувати свій обов`язок по утриманню дітей, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають до задоволення. Дані факти відповідачкою не спростовані. Відзив не подано.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ(78912) від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначено в ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідачки на його користь, на утримання малолітніх дітей аліментів в твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

А тому з врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, враховуючи наведені обставини і те, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, засад справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі - по 1159 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, що буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дітей, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 22 липня 2020 року.

Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України.

Що стосується позовних вимог про розірвання шлюбу, то частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. (ч.2 ст.112 СК України)

Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, позивач миритися не бажає, сторони не підтримують сімейні відносини, проживають окремо, і наявні підстави для його розірвання.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Дітей залишити проживати з батьком.

Керуючисьст.ст.4,6,8,10-13, 17-18, 141, 259, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 105,110, 112-113, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд,-

У х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 17 березня 2017 року міжОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 зареєстрований Виконавчим комітетом Великоцепцевицької сільської ради Володимирецького району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №3.

Дітей залишити проживати з батьком.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі - по 1159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, і до досягнення ними повноліття, починаючи з 22.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі - 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі - 840 грн. 80 коп.

Відповідно дост. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

С У Д Д Я : Котик Л.О.