Справа № 199/3431/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 500 000 гривень.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт та заборонити ОСОБА_5 відчужувати квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні заяви зазначив, що позивачу ОСОБА_1 з боку відповідачів заподіяно моральну шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідачу ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки сума позову є значною, а відповідач ОСОБА_5 має у власності вказане нерухоме майно, відповідач має можливість розпорядитися даним майном, що може ускладнити або унеможливити подальше виконання рішення суду у випадку задоволення позову. На підставі вищевикладеного представник позивача звернувся до суду із даною заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно встановити наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

У заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтоване доведення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду й обґрунтоване припущення представника позивача про те, що незастосування таких заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, відсутні жодні обґрунтовані мотиви, котрі б дали підставу дійти висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, не доведено обґрунтоване підтвердження наміру відповідачів навмисно ухилитися від виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що представником позивача не доведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду у випадку задоволення позову про солідарне стягнення моральної шкоди з відповідачів, крім того, суд вважає неспіврозмірними заходи забезпечення позову із заявленими вимогами.

Керуючись ст.ст. 151 ,153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя