30.12.2020
Справа № 642/6905/20
Провадження № 2-н/642/1509/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Харківобленерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованість за використану електроенергію

в с т а н о в и в:

Представник Акціонерного товариства «Харківобленерго» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника заборгованості за використану електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2018 по 01.01.2019 в розмірі 1435,14 грн., суму судового збору у розмірі 210 грн. 20 коп. та суму у розмірі 83 грн. 51 коп. сплачену за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи боржника. В обгрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , однак, на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2005, є власником квартири АДРЕСА_3 , а також 18.11.2007 з нею укладено договір про користування електричною енергією за адресою АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали заяви, суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В порушення наведених процесуальних приписів заявником до заяви про видачу судового наказу не додано доказів на підтвердження обставин, викладених в заяві, - того, що споживачем послуг з електроенергії за спірний період з 01.01.2018 по 01.01.2019 є саме ОСОБА_1 .

Договір про користування електричною енергією від 18.11.2007, укладений між заявником та боржником, копія якого додана до заяви, не може вважатись документом, що підтверджує факт споживання боржником електроенергії за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2018 по 01.01.2019, оскільки він укладений в 2007 році та терміном дії - три роки.

Крім того, договір купівлі квартири АДРЕСА_3 датований 2005 роком, відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно, що вказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_1 станом на день подачі до суду заяви про видачу судового наказу, в тому числі і в спірний період з 01.01.2018 по 01.01.2019 не надано.

Отже, будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є користувачем послуг заявника в період з 01.01.2018 по 01.01.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , наказні матеріали не містять.

До того ж, згідно інформаційної довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова, ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , тобто за адресою, за якою заявник просить стягнути борг.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що, згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України. після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.19,160-165 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити Акціонерному товариству "Харківобленерго" у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію.

Роз`яснити заявнику, що згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складення.

Суддя