Справа № 456/2135/20
Провадження № 2/456/973/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Стрий справу за позовом акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлову будівлю загальною площею 89,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/05/08-С від 24.01.2008, згідно якого заборгованість становить 301 127 грн., а саме за кредитом 117 518,00 грн., за відсотками 183 609,00 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 160,74 грн.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 24.01.2008 між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 06/05/08-С, згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 130 000 грн.

Відповідач зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої обов`язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов`язку відповідач належним чином не виконує, порушує графік повернення кредиту та сплати процентів і допустила значну заборгованість, яка станом на 21.02.2020 становить: 301 127,00 грн., а саме заборгованість за кредитом - 117 518 грн та 183 609 грн., заборгованість за відсотками.

24.10.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором було укладено іпотечний договір № 13/01/101/08-С відповідно до якого відповідач передала в іпотеку нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю загальною площею 89,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до звіту ринкова вартість предмету іпотеки становить 210 716,06 грн..

19.12.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами згідно якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 06/05/08-С від 24.01.2008. Тому, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать АТ «Альфа Банк».

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої просив проводити розгляд справи без його участі та задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, зокрема і через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надіслала.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомила.

За згодою представника позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №06/05/08-С, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 130 000 строком до 23.01.2015 з процентною ставкою 13,35 % річних (а.с.5-8).

Згідно п. 1.5 договору забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є іпотека нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня між ВАТ «Кредитпромбанк» та майновим поручителем ОСОБА_1 для забезпечення виконання умов кредитного договору № 06/05/08-С було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 13/05/І01/08-С, на підставі якого, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 передала в іпотеку нежитлову будівлю, загальною площею 89,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодацю на праві власності на підставі договору купівлі продажу посвідченого 22.12.2003 Стрийською держнотконторою, реєстр № 1-58771, зареєстрованого комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 26.02.2004./а.с.9-11/

У відповідності до п. 3.2.1.іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно з метою погашення заборгованості боржника за кредитним договором у разі набуття такого права згідно розділу 4 цього договору.

Згідно п. 4.2. іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення боржником умов кредитного договору або порушення іпотекодавцем умов цього договору.

При настанні випадків передбачених п. 4.2 цього договору іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов`язання забезпеченні іпотекою не будуть виконанні іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів: набуває право власності на майно; від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на

задоволення своїх вимог; дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погоджених з ним від свого (іпотекодавця) імені, за умови, що кошти виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержателя. /п. 4.3./

У випадку коли виконання п. 4.3. цього договору унеможливлюється діями або бездіяльністю іпотекодавця, іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом, передбаченим чинним законодавством України у т.ч. звернутись у будь який час за захистом своїх порушених прав до суду.

09 грудня 2019 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 2098/К про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги, згідно якого до АТ «Альфа Банк» перейшло право вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у Додатку № 1-5 до цього Договору, в тому числі за Кредитним договором №06/05/08-С від 24.01.2008 року та іпотечного договору № 13/05/І01/08-С від 24.01.2008.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Окрім того, відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки (пені).

Судом встановлено, що банком було виконано умови кредитного договору №06/05/08-С від 24.01.2008, надано ОСОБА_2 кредит у розмірі 130 000 грн., натомість позичальником було порушено умови вказаного договору, що стверджується розрахунком заборгованості, згідно якого з станом на 19.02.2020 року наявна заборгованість по вказаному кредитному договору становить: 301 127 грн., а саме: 117 518 грн. заборгованість за кредитом, 183 609 грн. заборгованість по відсоткам. /а.с.15/

Листом від 24.02.2020 року АТ «Альфа-Банк» на адресу іпотекодавця ОСОБА_1 , а також на адресу позичальника ОСОБА_2 направлено вимогу про усунення порушень та вимогу про добровільне виселення. Із листа вбачається, що станом на 21.02.2020 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 301 127 грн. У зв`язку з наведеним, банк заявив вимогу позичальнику у тридцятиденний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку. Відповідача також попереджено, що у разі невиконання ними даної вимоги банком буде звернуто стягнення на предмет іпотеки. Також роз`яснено, що за відсутності можливості виплачувати кредит у якості альтернативи, було запропоновано добровільно передати предмет іпотеки банку для подальшої реалізації./а.с.12-13/

Судом встановлено, що згідно наявного у матеріалах справи висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Оціночна консалтингова група «Експерт - Капітал» від 21.02.2020 ринкова вартість нерухомого майна- нежитлової будівлі - заг. пл. 89,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на дату оцінки складає 210 716,06 грн..

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», (далі - Закон), іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і

користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотети іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним.

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (ст. 16 ЦК України) та позасудові (ст. 17-19 ЦК України).

Відповідно до ст. 12 і 33 Закону одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону).

З огляду на вказане Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (ст. 39 Закону) є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст. 41-47 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (ст. 38 Закону).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (ч.3 ст. 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року, справа № 310/11024/15-ц, яку суд враховує при виборі норм права до спірних правовідносин, передбачено, що ч.2 ст 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателяу спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (близькі за змістом висновки сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/17423/17)

Згідно з ч.1 ст. 35 Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається

стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Отже, за змістом ч.1 ст.12, ч.1 ст. 33 та ст. 35 Закону реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 35 Закону.Недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є однією з підстав для відмови в позові

Іпотекодержатель намагався здійснити захист свого права у позасудовому порядку скерувавши на адресу іпотекодавця та позичальника відповідний лист, однак вимоги такого залишились без виконання.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплено також в ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності суд прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлову будівлю загальною площею 89,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/05/08-С від 24.01.2008, згідно якого заборгованість становить 301 127грн., а саме за кредитом 117 518 грн., за відсотками 183 609 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову судовий збір в сумі 3160,74 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлову будівлю загальною площею 89,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/05/08-

С від 24.01.2008 року, згідно якого заборгованість становить 301 127 (триста одну тисячу сто двадцять сім) гривень, а саме за кредитом - 117 518 грн., за відсотками -183 609 грн., на користь акціонерного товариства «Альфа - Банк», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь акціонерного товариства «Альфа - Банк» сплачений судовий збір у розмірі 3 160 (три тисячі сто шістдесят) гривень 74 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя: Н. М. Янів