Справа №672/1339/19
Провадження №2/672/31/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики, інфляційних витрат та процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , вказуючи, що 05.05.2018 року між ним та відповідачем укладено договір позики грошових коштів в сумі 46000 грн. зі строком повернення 12.08.2018 року. Так, в травні 2017 року він надав відповідачу в позику грошові кошти в сумі 46000 грн. зі строком повернення 12.07.2017 року. Оскільки в обумовлений строк ОСОБА_4 кошти не повернув, написав розписку про отримання коштів і зобов`язався повернути до 12.08.2018 року. Проте, у вказаний строк відповідач коштів не повернув. Тому просив стягнути з ОСОБА_4 46000 грн. заборгованості за договором позики, 18641,34 грн. процентів, нарахованих за період з 11.05.2017 року по 11.11.2019 року у відповідності до вимого ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а також інфляційні витрати у відповідності до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України за період з 11.05.2017 року по 11.11.2019 року в сумі 10607,60 грн. , а всього 75248 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. При цьому зазначила, що з врахуванням наданих відповідачем квитанцій про сплату коштів на погашення боргу, сума боргу складає не 46000 грн., а 24278,43 грн. , відсотки становлять 18641,34 %, інфляційні витрати - 10607,60 грн. Проте, позовні вимоги не зменшила, заяви про відмову від частини позовних вимог не подала.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказуючи, що оскільки між сторонами договору позики не було укладено, відповідач отримав кошти від позивача в якості авансу за виготовлення меблів, відносини між сторонами виникли з приводу виконання договору виконання робіт, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за договором позики.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках; учасник страви розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч.1 ст. 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Для визначення факту укладення договору, його умов та його юридичної природи з метою правильного застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №6-1662цс17 від 18.10.2017р., слід виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не отримував від позивача грошові кошти в якості позики, між сторонами договір позики не укладався. Між сторонами виникли договірні відносини побутового підряду, під час яких ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в якості авансу за виконання робіт з виготовлення меблів. Ці обставини визнали в судовому засіданні представники сторін.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_3 надав розписку ОСОБА_4 від 05.05.2018 року. Проте, як зазначила представник позивача в судовому засіданні, під час надання такої розписки ОСОБА_4 грошових коштів від ОСОБА_3 не отримував.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що грошові кошти в сумі 46000 грн., отримані ОСОБА_4 від ОСОБА_3 , не є позикою, правовідносини, які виникли між сторонами не є позиковими, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики та покладення на відповідача відповідальності за порушення грошового зобов`язання , а тому в позові слід відмовити.

При вирішенні спору суд враховує, що позивачем, його представником не надано доказів в підтвердження досягнення між сторонами у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1053 ЦК України домовленості про заміну боргу, що виник із договору побутового підряду, позиковим зобов`язанням. Отже, відсутні підстави стверджувати про новаційний характер спірних правовідносин, - заміну боргу, що виник із договору побутового підряду, позиковим зобов`язанням.

В силу вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені ним витрати, пов`язані з розглядом справи - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5150 грн. , вартість яких підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 28.01.2020 року, укладеним між адвокатом Фанда В.А. та ОСОБА_4 , попереднім розрахунком витрат від 30.01.2020 року, актом прийому-передання виконаних послуг і робіт від 01.02.2020 року, квитанцією про оплату послуг від 01.02.2020 року.

Керуючись ст..ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики, інфляційних витрат та процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5150 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 18.02.2020 року.

Суддя І.М.Федорук