Справа № 446/345/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Бакай І. А.
за участі: секретаря судового засідання: Новосад І.В.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням. Мотивує свої вимоги тим, що вона являється власником житлової квартири АДРЕСА_1 . Разом з вищевказаною квартирою їй було передано у власність нежитлове приміщення, а саме підвальне приміщення, що знаходиться в даному житловому будинку. Зазначає, що на сьогоднішній день даним підвальним приміщенням користується її сусід ОСОБА_2 , на її неодноразові звернення дійти згоди і порозумітись - він не реагує. Приміщення підвалу зачинено на замок, ключі знаходяться у відповідача і вона позбавлена можливості доступу до нього.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в точу числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду невідомі.
На підставі ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлової квартири АДРЕСА_1 відповідно до реєстраційного посвідчення виданого 14 грудня 1999 року управлінням житлово-комунального господарства Львівської обласної державної адміністрації ДКП ЧМБТІ, на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу 08.12.1999 року.
Разом з вищевказаною квартирою їй було передано у власність нежитлове приміщення, а саме підвальне приміщення, що знаходиться в даному житловому будинку АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що на сьогоднішній день даним підвальним приміщенням користується ОСОБА_2 , а тому позивачка позбавлена можливості доступу до нього.
Як зазначено в п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Першого протоколу та протоколів № 2, № 4,№ 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В ч. 2 ст. 382 ЦК України зазначено, що власникам квартир у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
Таким чином, набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (ст. 41 Конституції України), забезпечується державою і захищається судом (ст. 55 Конституції України).
Як передбачено частинами 1 і 2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Здійснюючи перешкоди позивачеві в користуванні підвальним приміщенням, відповідач порушив наведені норми права, що призвело до порушення прав спільної сумісної власності.
За правилами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до ст.ст. 15, 16, 369, 382 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 274 -279, 280-282 ЦПК України, суд, -
Усунути перешкоди для ОСОБА_1 у здійсненні права користування належного їй підвального приміщення, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 , шляхом повернення ключів від вхідних дверей підвального приміщення, звільненням від особистих речей ОСОБА_2 , та надання безперешкодного доступу ОСОБА_1 , до підвального приміщення в будинку АДРЕСА_2
Заочне рішення може бути переглянуте Камянка-Бузьким районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Кам"янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Суддя: Бакай І.А.