Справа № 202/5609/20
Провадження № 2/202/1991/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільних з відповідачем дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1 500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач та відповідач з 04 жовтня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають двох спільних дітей: дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із матір`ю. Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, що зумовило ОСОБА_1 звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15 вересня 2020 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 07 жовтня 2020 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити. Суду надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньок у визначеному ОСОБА_1 розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 04 жовтня 2008 року перебували в офіційному шлюбі, який було зареєстровано Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 778 (а.с.15).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (6-7).

Також судом встановлено, що сторони у справі, є батьками дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 10 листопада 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 1443, згідно з яким в графі батько записаний « ОСОБА_2 », в графі мати « ОСОБА_1 », на підставі чого видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , яке долучене до матеріалів справи в копії (а.с.8) та дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 14, згідно з яким в графі батько записаний « ОСОБА_2 », в графі мати « ОСОБА_1 », на підставі чого видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , яке також долучене до матеріалів справи (а.с.9).

На момент звернення до суду, спільні діти сторін у справі, мешкають разом із матір`ю, тобто позивачем у справі.

Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, що зумовило виникнення спірних правовідносин, що регулюються наступними правовими нормами.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст.ст.181, ст.182, ст.183, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню на користь позивача на утримання спільних з відповідачем дітей, суд враховує згоду відповідача із позовними вимогами та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньок у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) щомісячно на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 15 вересня 2020 року та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись: ст.ст. 1-2, 7, 13, 15, 18, 141, 155, 157, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України та статтями 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з моменту звернення до суду, тобто з 15 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з моменту звернення до суду, тобто з 15 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 03 листопада 2020 року.

Суддя Л.П. Слюсар