Справа № 703/3724/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., одержавши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 30 вересня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 є громадянином Польщі.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно зі ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Згідно з ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст.77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується).

Однак, такої угоди між сторонами для визначення підсудності Смілянському міськрайонному суду Черкаської області до матеріалів позову не додано, не зазначено чи є спір про розірвання шлюбу в інших юрисдикційних органах іноземної держави.

Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Із поданої заяви вбачається, що позивач пред`явила позов за місцем свого проживання, при цьому в порушення вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, не навела підстав, передбачених ч. 2 ст. 28 ЦПК України, і не надала доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Однак, як вбачається з довідки ОСББ «Тясмин», приєднаної позивачем до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Таким чином, з поданої позовної заяви та доданих документів неможливо встановити зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача, для надіслання йому судових повісток та інших процесуальних документів.

Крім того, позивачем також не зазначено і місце проживання відповідача за кордоном, що унеможливлює його належне повідомлення про місце і час розгляду справи судом у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу можливість протягом 10 днів з дня отримання ухвали усунути недоліки позову, шляхом подання до суду позовної заяви, яка повинна містити:

- докази на підтвердження підстав звернення позивача до суду за місцем її проживання;

- відомості про наявність або відсутність угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність справи про розірвання шлюбу судам України або іноземним судам або домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них;

- зазначення зареєстрованого місця проживання або інші засоби зв`язку відповідача в іншій державі.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя : Н.А.Кирилюк