Справа № 229/3259/20
Провадження №2/229/1189/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гумірової І.О.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 60000 грн., 3 % річних у розмірі 305,75 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 15.04.2020 року між ним та відповідачем укладено договір позики у формі письмової розписки, відповідно до якого відповідач отримала 60000 грн., які зобов`язалась повернути у повному обсязі 15.05.2020 року.

Станом не теперішній час відповідач не повернула вказану суму.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. (а.с.17)

Позивач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що дійсно 15.04.2020 року вона позичила у позивача 60000 грн., які зобов`язалась повернути до 15.05.2020 року, про що нею було підписано розписку. Вона частково повернула позику в сумі 7000 грн., проте документів, які підтверджують факт повернення вказаної суми вона не має, оскільки повернення відбувалось на довірчій основі, без надання позивачем відповідних розписок. Визнає позовні вимоги частково, на суму 53000 грн.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності позивача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до письмової розписки від 15.04.2020 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 60000,00 грн., які зобов`язалась повернути через 1 місяць 15.05.2020 року. Розпискою підтвердила, що отримала гроші в момент підписання (а.с. 30).

На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Суд зазначає, що за своєю сутністю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2019 року по справі № 524/4946/16-ц.

Зважаючи на викладені законодавчі норми та правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що за письмовим договором позики від 15.04.2020 року, укладеним між сторонами по справі, що вбачається із письмової розписки, наданої позивачем, в судовому засіданні було підтверджено передачу з боку ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 60000,00 грн.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження проведення нею повного розрахунку з позивачем по такому договору позики.

В судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що вказана розписка написана не відповідачем, а іншою особою, що договір позики між позивачем та відповідачем був укладений не добровільно, та мали місце при його укладенні обман, насильство, тяжкі обставини.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи відповідача щодо повернення позивачеві 7000 грн. судом не береться до уваги, оскільки відповідних доказів цього суду не надано.

У зв`язку із наведеним суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в сумі 60000,00 грн.

Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача 3 % річних від суми боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц.

3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 60000 грн., помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 16.05.2020 року до дня ухвалення судового рішення Дружківським міським судом Донецької області, що становить 179 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Тобто, 60000,00 грн х 180 днів х 3 : 100 : 365 = 887,67 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 305,75 грн.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що стягненню підлягають з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 305,75 грн., заявлені позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 2,4,5,10-13,76- 81, 89,141, 259, 263-265, 268,273 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа зареєстрована: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики від 15.04.2020 року в загальній сумі 60305 (шістдесят тисяч триста п`ять) грн. 75 коп., в тому числі борг в сумі 60000 (шістдесят тисяч) 00 грн., 3% річних у сумі 305 (триста п`ять) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок)грн 80коп

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 11.11.2020 року.

Суддя: Т.Л.Панова

Повний текст рішення складено 13.11.2020року

Суддя: Т.Л. Панова