Справа № 562/453/20
провадження №6/562/97/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2020 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Берун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області подання Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Львів) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У поданому до суду державним виконавцем Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Львів) Журавським Н.М. поданні зазначається, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Ясен-Поділля» майнової шкоди в сумі 188515 грн. Боржник, відносно якого 14 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження, не виконує вимог щодо виконання судового рішення та на виклик до державного виконавця не з`явилася. З метою вжиття заходів до його виконання просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, подавши заяву про розгляд подання без його участі.

Сторони та інші заінтересовані особи по справі відповідно до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України в судове засідання не викликались.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Стаття 33 Конституції України та ст.313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

За змістом ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як передбачено ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого. Причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Аналогічні за змістом положення п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавцю надано право звертатися в суд за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, поновлення прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясовувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду законом передбачені не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Сама по собі наявність невиконаного боржником зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду та не свідчити про його ухилення від виконання зобов`язання.

Усупереч наведених вимог, подання державного виконавця не містить належних обґрунтувань та доказів на підтвердження факту умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань, неповідомлення про наявне у неї майно чи доходи, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання Здолбунівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Львів) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди ( п.п.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року).

Суддя: