РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : секретаря Яковець К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 04.11.2019 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем по справі ОСОБА_2 вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.03.2018 року Жмеринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №243. Від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком відповідач у справі ОСОБА_2 . Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем не проживають та не підтримують сімейних відносин. За станом здоров`я дитина та відповідач здорові. Відповідач ОСОБА_2 працює помічником машиніста в депо Жмеринка. Наразі вона перебуває у відпустці по догляду за дитинию до досягнення нею трирічного віку. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання її та дитини, у такий спосіб фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просила стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 заробітку щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 12.12.2020 року подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 Зазначив, що працює помічником машиніста Жмеринського локомотивного депо та отримує заробітну плату в розмірі близько 15000 грн, після відрахування податків та соціальних внесків з якої, що становлять близько 3000 грн, він отримує кошти в розмірі 12000 грн. З цією суми близько 4000 грн з нього стягуються на утримання дитини на підставі судового наказу, залишається приблизно 8000 тисяч грн., які суцільно витрачаються ним на погашення кредитних зобов`язань, які отримував задля інтересів сім`ї, борг яких складає близько 63500 грн. Зважаючи на вказані обставини та наведені доводи, просив взяти до уваги, що не має можливості надавати утримання непрацездатній дружині та просив відмовити в задоволенні її позову.

Позивач ОСОБА_1 у наданій 23.12.2020 року до суду відповіді на відзив відповідача зазначила, що вказані борги відповідача є повною несподіванкою для неї, оскільки за час спільного життя з відповідачем вони з ним не обговорювали та не погоджували оформлення жодного з зазначених кредитів та вони не використовувались на потреби сім`ї. Також пояснила, що на розгляді Жмеринського міськрайонного суду є цивільна справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, однією з причин неможливості продовжувати спільне життя з ним у зв`язку з ухиленням від матеріального забезпечення сім`ї, отримані заробітки витрачав на свій розсуд. З моменту реєстрації шлюбу та до його фактичного припинення сторони проживали в будинку батьків позивача та користувались їх побутовою технікою. За час спільного проживання було придбано лише журнальний столик для дитини, за яким син грається та малює. Інших придбань не було, оскільки не було необхідності в тому, бо вистачало того, що мали батьки позивача. Відповідачем була придбана в кредит пральна машина у подарунок своїм батькам, факт цього підтверджується доставкою пральної машини за адресою проживання його батьків. Зауважила, що вона в теперішній час не може працювати та заробляти кошти, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за сином.

Відповідач ОСОБА_2 27.12.2019 року подав до суду заперечення, пояснивши, що він додав необхідні обґрунтування та розрахунки стосовно неможливості утримання позивача. Ствердив, що всі позичені кошти за винятком отриманих на придбання пральної машини використані на потреби сім`ї і позивачеві про ці обставини було відомо. Повідомив, що розуміє те, що позивач є непрацездатною матір`ю його дитини, не бажає загострювати конфлікт та ділити майно, у тому числі кредитні зобов`язання сім`ї, згоден цілковито самостійно погасити всі використані ними позикові кошти, натомість при цьому, щоб позивач не заважала йому, відмовившись від позову. Не заперечує проти інформації, згідно якої їх сім`я деякий час проживала у будинку батьків позивача та користувалась їх меблями та побутовою технікою. При цьому кімната, в якій вони з позивачем проживали, була повністю відремонтована та вмебльована за кошти їх сім`ї. Також за цей період вони за свої кошти придбали меблевий гарнітур, а не маленький журнальний столик, як зазначає позивач. Разом з тим основна кількість коштів витрачалась на харчування та одяг. Заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, у тому числі з врахуванням відкликання наразі позивачем свого клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклик свідка, до суду не представлено. Відтак суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив, відзив відповідача та його заперечення, дослідивши надані сторонами письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянинв України № НОМЕР_1 та довідки про реестрацію місця проживання особи від 16.04.2018 року місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3,5).

Відповіно до копій свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.6) та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6) позивач ОСОБА_1 та відповідач у справі ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки квартального комітету "Велика Жмеринка" від 04.11.2019 року №37954 встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять дочка ОСОБА_4 , 2014 року народження, та син ОСОБА_3 , 2018 року народження, які перебувають на її утриманні (а.с.8).

Відповідно до копії судового наказу від 19.11.2019 року, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача (а.с.24).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.80, ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своїй дружині, з якою проживає дитина, тобто позивачу ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому судом враховується, що відповідачем фактично не заперечується своє батьківство стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обставини проживання останнього разом із позивачем ОСОБА_1 , його власний обов`язок щодо надання утримання неповнолітній дитині, а також утримання дружині до досягнення дитиною трирічного віку, наявність у нього особистого доходу, а також відсутність у відповідача інших утриманців, що визначає аргументованість цих обставин, вказаних позивачем.

Разом з тим, суд визнає безпідставними заперечення відповідача оспорюваних аліментів на утримання дружини з підстав неможливості надання ним матеріальної допомоги за наслідком стягнення з нього на ім`я позивача аліментів на утримання неповнолітнго сина, а також існування у нього зобов`язань із повернення кредитів. Судом не приймається до уваги доводи позивача щодо витрат переважної частини зазначених ним кредитних коштів на потреби сім`ї з позивачем, оскільки останньою заперечені ці обставини, а відповідачем не представлено належних та допустимих доказів на виконання власного обов`язку доказування самостійно стверджуваних відомостей, якими не є суто інформація про певну суму заборгованості. При цьому суд визначає, що незалежно від загального правила стосовно вчинення одним з подружжя правочинів в інтересах сім`ї, укладення відповідачем вказаним двох кредитних договорів не виключало можливості та необхідності врахування ним існування його власного обов`язку надання утримання матері дитини, батьком якої він є, та щодо якого переважного права вимоги заздалегідь не становлять кредитні грошові зобов`язання, що виникли з власної ініціативи відповідача саме в період тривалості його обов`язку надання також утримання позивачеві.

Проте, суд визнає необгрунтованими вимоги позивача стосовно заявленого до стягнення розміру аліментів її утримання в розмірі 1/4 заробітку відповідача щомісячно, що сумарно із присудженим розміром аліментів на утримання неповнолітної дитини становитиме максимальний розмір 1/2 частини заробітку (доходу), що може стягуватись із заробітної плати при наявності аліментних зобов`язань. Це неприпустимо виключатиме на відповідний період оспорюваного надання утримання позивачу участь батька у додаткових витратах на дитину, які разом з аліментами на утримання дитини становлять пріоритетний обов`язок цих зобов`язань відповідача у відповідності до положень ст.3,27 ст.3 Конвенції про права дитини.

З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги обставини перебування на утриманні позивача двох малолітніх дітей, що обмежує можливості здобуття здобуття нею наразі особистого доходу до досягнення молодшою дитиною трирічного віку, обставини чого мають істотне значення стосовно заявленого спору, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, визначаючи, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника, що у достатній мірі відповідає заявленим позивачем потребам надання особистого утримання, та не є заздалегідь непомірними для їх сплати відповідачем в межах передбачених законом обмежень стягнення аліментів загалом не більше 50 відсотків заробітної плати, охоплюючи можливість надання також утримання неповнолітньому сину за переважного його обов`язку надання утримання саме дитині, з огляду на відсутність у відповідача інших осіб, яким він зобов`язаний надавати утримання.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. згідно мінімальної його ставки щодо позовних вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 80, 82, 84, 89, 141, 142, 223, 247, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст. 180-184, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 ) на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 04.11.2019 року, до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь держави одноразово 768 гривень 40 копійок судового збору (рахунок отримувача UA0002854, отримувач коштів УК у Жмерин.р./отг м.Жмеринка/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, пункт 1.1.2.).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, тобто з 04.11.2019 року до 04.12.2019 року, допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.