Провадження №2/447/610/20
Справа №447/1372/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

29.10.2020 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В. Р., за участю секретаря судового засідання Волківської-Любінської Н. Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Миколаєві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на малолітню дитину,

Процесуальні дії у справі.

26.05.2020 ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 , у якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача аліментів у її користь на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Крім цього просить стягнути з відповідача понесені витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 8 000 гривень.

Свій позов обґрунтовує наступним. Сторони зареєстрували шлюб 03.02.2017. Від подружнього життя у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю, перебуває на її повному утриманні та вихованні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні сина.

Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач отримав позовну заяву з доданими до неї матеріалами 16.07.2020, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав, строк для подання відзиву закінчився 02.08.2020.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Шлюб між сторонами зареєстровано 03.02.2017, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 03.02.2017 Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №07.

Сторони у справі записані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки про склад сім`ї №246, виданої 19.05.2020 Зарічанською сільською радою Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачкою.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У сторін є спільна дитина і сторони мають рівні обов`язки з утримання дитини. Відповідач обов`язок щодо утримання дитини не виконує. Позивачка зазначила у позовній заяві, що відповідач є здоровим, працездатним, має постійну високооплачувану роботу за кордоном, має хороший дохід і фінансову можливість утримувати сина, інших дітей чи непрацездатних родичів відповідач на утриманні не має.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому він зобов`язаний приймати участь в його матеріальному забезпеченні. Так як відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з доданими до неї матеріалами, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений законом строк відзиву, у якому б зазначалося про зворотне, суду не надав, суд вважає, що стан здоров`я і матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд, за заявою одержувача, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 3 000 гривень щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивачка просить про відшкодування судових витрат у сумі 8 000 грн. Обґрунтовує таку суму витратами на професійну правничу допомогу (написання позовної заяви, підготовка адвокатських запитів, передоплата по представництву в суді). У позовній заяві вказала про долучення до справи акту наданих послуг та квитанції про їх оплату. При вивченні матеріалів справи, судом встановлено про відсутність цих документів. Натомість, у матеріалах справи наявна лише копія квитанції до прибуткового касового ордеру.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах справи підтверджуючих документів щодо витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договору про надання правничої допомоги, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера про надання правничої (правової) допомоги, акта виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги, квитанцій про сплату гонорару, суд відмовляє у частині стягнення з відповідача у користь позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 840, 80 гривень в дохід держави.

Керуючись 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.05.2020.

Розмір аліментів підлягає індексації.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у справі у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його постановлення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 29.10.2020.

Суддя Павлів В. Р.