Справа № 713/1952/19
Провадження №2/713/52/20
04.02.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретаря судового засідання Паучек Є.В., представника позивачів адвоката Клима Володимира Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Клим Володимир Григорович, до ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Клим В.Г., звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями.
На даних земельних ділянках поставила з пофарбованих металевих труб перетином 40 x 40 мм, висотою 1,40 м.у фундамент з монолітного залізобетону. Огорожа по периметру межуючих між собою трьох земельних ділянок: площею 0,6000 га, площею 0,2500 га та площею 0,1200 га. Периметр огорожі складає 422,43 м.п. По довжині огорожі 339,31 м.п.
Зазначені земельні ділянки є їх власністю і ніхто без їх дозволу не має права випасати там свою худобу. Але відповідач ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_4 , але не оформила її належно, і яка проживає по сусідству з їх земельними ділянками, починаючи з 2017 року постійно виганяє свою корову на їх земельні ділянки, на зауваження не реагує, а навпаки вчиняє галас, ображає нецензурною лайкою та продовжує поводити себе неправомірно. З даного приводу неодноразово викликали поліцію та просили її не випасати свою худобу на їх земельних ділянках.
Відповідач своїми діями шкодить огорожі у вигляді пошкодження фарбового покриття металевих стовпів (32 м.кв) та частково шкодить бетонному фундаменту огорожі (31 м.кв), оскільки вона прив`язує корову до стовпів, а та постійно виривається і наносить огорожі збитки. Відповідач постійно пересилює корову на інше місце та до інших стовпів, чим наносить збитки огорожі.
Також неодноразово зверталися по факту незаконного випасання та нанесених збитків їх огорожі до Вижницької міської ради. 10.08.2018 року був складений акт обстеження їх земельних ділянок комісією в складі: старости Шевчука М.О. , інспектора Вижницького ВП Юзкова В.В ., землевпорядника с. Черешенька Бойко М.В. , депутата Вижницької міської ради Додяка М.М., активіста ОСОБА_9 , яким було встановлено, що на їх земельних ділянках, які огороджені, випасалася худоба і пошкоджено стовпи, якими огороджені земельні ділянки в кількості 83 штуки з 104, висотою 1,20 м і що дані збитки заподіяла ОСОБА_3 випасаючи на земельних ділянках корови, незважаючи на існуючу огорожу.
На огляд земельних ділянок комісією викликалася ОСОБА_3 , але не прийшла на місце складання акту, тому всі члени комісії пішли до її господарства, де в розмові з нею було вказано про недопустимість випасання худоби на земельних ділянках, які їй не належать. Було наголошено на тому, що вона своїми незаконними діями псує чуже майно та наносить збитки громадянам та порушує приватну власність. Однак відповідач не відреагувала на зауваження комісії, а навпаки вела себе непристойно, агресивно та виражалася нецензурною лайкою.
Згідно довідки Вижницької міської ради в господарстві ОСОБА_3 , розташованому в АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2019 року на утриманні знаходиться 1 корова, 1 теля, хоча худоба не занесена до Єдиного державного реєстру тварин, оскільки в даному селі такий реєстр не ведеться. Крім того у довідці зазначено, що з ОСОБА_3 неодноразово проводилися бесіди з приводу незаконного випасання худоби на їх земельних ділянках.
Та обставина, що ОСОБА_3 випасає худобу на їх земельних ділянках, підтверджується відеозаписом з відеокамери та фотографіями.
Згідно висновку будівельно-технічного дослідження №66/08-19 від 20.08.2019 року відновна вартість будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження огорожі (пошкодження фарбового покриття металевих стовпів та частково пошкодження бетонного фундаменту огорожі) виконаної по межі земельних ділянок 0,6000 га, 0,2500 га та 0,1200 га, що розташовані в с. Черешенька Вижницького району становить 6779,00 грн.
Добровільно відшкодувати заподіяну шкоду відповідач ОСОБА_3 категорично відмовляється, тому змушені звернутися до суду з даним позовом.
У судовому засіданні представник позивачів адвокат Клим В.Г. заявлений позов підтримав. Посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити. Щодо заочного розгляду справи та винесення рішення судом не заперечував. Підтримав клопотання про стягнення витрат на залучення свідків у розмірі 500,00 грн.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомила та у встановлений судом строк відзив на позов не подала.
За клопотанням представника позивачів судом допитано свідків.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що сторони його сусіди. Бачив, що відповідач випасала худобу на земельній ділянці позивачів, коли господарство було не огороджене. Відомо, що між ними були суперечки, але ОСОБА_3 продовжувала випасати там худобу.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що сторони є сусідами. Бачив, що ОСОБА_3 випасала худобу на земельній ділянці позивачів, яка раніше не була обгороджена. Які були пошкодження не бачив, чи складали акт про виявлені пошкодження невідомо.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що позивач ОСОБА_1 його рідна сестра. Відомо, що ОСОБА_3 постійно виганяє корови, які роблять шкоду сестрі. З цього приводу між ними постійні конфлікти.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що сторони його сусіди. ОСОБА_3 у селі поводить себе нахабно і випасає худобу де захоче. ОСОБА_1 по периметру земельних ділянок забила бетон, але худоба ОСОБА_14 ланцюгами заплутується за стовпи і цим пошкоджує їх. У ОСОБА_3 є чотири корови і вона всіх випасає на ланцюгах не земельній ділянці позивачів. Худоба ланцюгами обдерла фарбу на стовпах і оббила бетон. ОСОБА_1 просила ОСОБА_14 не випасати свою худобу на її земельній ділянці, але вона на це не реагує. Йому не відомо, чи складали акт пошкоджень.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що бачив, коли ОСОБА_3 випасала худобу на земельній ділянці ОСОБА_1 . Робив їй зауваження, але вона не реагувала. На той час навкруг земельної ділянки був залитий лише бетон, а тепер є сітка. ОСОБА_3 дві корови прив`язувала ланцюгами до стовпів, і вони ті ланцюги тягли по бетону і наносили пошкодження. Не відомо, чи складали протоколи про пошкодження. Звертався у сільську раду і сусіди теж повідомляли про дану ситуацію.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що є землевпорядником с. Черешенька Вижницької міської ради. Спірні земельні ділянки належать позивачам ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю. Відомо, що ОСОБА_3 випасає худобу на земельних ділянках позивачів де пошкоджує бетон. Неодноразово зверталася до ОСОБА_3 і наголошувала, щоб вона не виганяла худобу на земельні ділянки позивачів. З поліцією приходили додому до відповідача, складали акт, але вона на них не реагувала. Є складений акт, відеозапис того, як відповідач випасає свою худобу на земельних ділянках позивачів.
Для складання протоколу про порушення земельного законодавства нікого не викликала. За її участю акт з приводу даної ситуації не складався.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що є членом комісії по врегулюванню спорів по земельним питанням. Позивач ОСОБА_1 постійно скаржиться в сільську раду на ОСОБА_3 , яка випасає худобу на її земельних ділянках. Під час відвідування земельних ділянок не бачив, щоб там випасалася худоба, а бачив лише пошкодження бетону. ОСОБА_3 дуже конфліктна людина, а особливо вчиняє суперечки зі своїми сусідами.
Викликані за клопотанням представника позивачів свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, у судовому засіданні представник позивача на їх допиті не наполягав.
З письмової згоди представника позивачів, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивачів адвоката Клима В.Г., свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Клим В.Г. задоволенню не підлягає з таких підстав.
На підтвердження позовних вимог позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представником адвокатом Климом В.Г. надано такі докази:
- довідку в.о. старости с. Черешенька Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області Шевчука М.О. №178 від 27.08.2019 року, з якої вбачається, що згідно погосподарської книги №7, номер погосподарського обліку 0328-1 с. Черешенька по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_18 , 1957 року народження, ОСОБА_3 , 1961 року народження, ОСОБА_19 , 1981 року народження, ОСОБА_20 , 1982 року народження, ОСОБА_21 , 1988 року народження. Будинок належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 і на даний час спадщина на житловий будинок та земельні ділянки не оформлена. На утриманні у господарстві станом на 01.01.2019 року перебуває одна корова, одне теля до року, п`ять птиць.
ОСОБА_1 зверталася в старостат про те, що ОСОБА_3 випасає худобу на її земельній ділянці. При розгляді скарги були присутні працівники відділу сільського господарства Вижницької РДА та дільничний. Заявнику було надано письмову відповідь. У заявника є відеозапис, де зафіксовано випасання худоби.
Відомостей про внесення до Єдиного державного реєстру тварин в АДРЕСА_1 в старостаті відсутні.
Неодноразово з ОСОБА_3 було проведено бесіди в присутності старости, заявника, представника відділу сільського господарства Вижницької РДА, дільничного та депутата міськради;
- копію облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки №0328-1, з якої вбачається, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 рахується за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщина не оформлена. Зареєстровані: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про наявність у господарстві великої рогатої худоби відсутні;
ОСОБА_3 відмовилася бути присутньою при розгляді звернення на місці, тому члени комісії прийшли до неї додому. Їй було вказано про недопустимість випасання худоби на земельних ділянках громадян, в тому числі і на тих, що знаходяться у власності та псування чужого майна, так як своїми діями вона наносить збитки громадянам та порушує їх приватну власність. Такі випадки поведінки ОСОБА_3 непоодинокі.
ОСОБА_3 на вказані зауваження не реагувала, вела себе зневажливо та не коректно до заявників та членів комісії, висловлювалася нецензурною лайкою.
Акт підписаний всіма членами комісії.
ОСОБА_3 від підпису відмовилася;
- копію листа голови Вижницької міської ради Чепіля О.Г. №02-21/1413 від 10.09.2018 року, яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлено, що на розгляд їх заяви про систематичне нанесення шкоди на присадибній ділянці, неадекватну поведінку їх сусідки ОСОБА_3 старостинським округом с. Черешенька була скликана комісія з розгляду та вирішення земельних спорів в складі: в.о. старости Шевчука М.О. , інспектора Вижницького ВП Юзкова В.В., спеціаліста відділу земельних ресурсів Бойко М.В., депутата Вижницької міської ради Додяка М.М., активіста с. Черешенька ОСОБА_9 За розглядом було складено акт обстеження земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рекомендовано в подальшому на дії ОСОБА_3 звертатися у Вижницьке відділення поліції;
- копію заяви мешканців с. Черешенька Вижницького району від 28.08.2006 року з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 , адресованої начальникові УМВС України в Чернівецькій області Василову В. Г. ;
- копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з рішенням десятої сесії VІІІ скликання Вижницької міської ради №256/54-10/17 від 13.09.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», викопіюванням та кадастровим планом земельної ділянки ОСОБА_2 , цільове призначення 01.05 - для індивідуального садівництва, без кадастрового номеру, що розташована по АДРЕСА_1 , яка межує з землями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , землями загального користування (дорога) та землями сільської ради (запас);
- лист Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області №4618/123/48/01-2019 від 03.09.2019 року, яким представника позивачів повідомлено, що в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вижницького ВП №2700 від 06.08.2018 року зареєстровано заяву з фабулою: «06 серпня о 16.30 год. Надійшла заява від ОСОБА_1 , 1964 року народження, жительки АДРЕСА_2 , про те, що просить прийняти міри до ОСОБА_3 , жительки с. Черешенька, яка протягом тривалого часу випасає худобу на її земельній ділянці». За результатами проведеної перевірки у відповідності до вимог ЗУ «Про звернення громадян» прийнято рішення про припинення перевірки. ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до Вижницького районного суду для вирішення спірного питання та надано мотивовану відповідь (додатки: копія заяви ОСОБА_1 від 06.08.2018 року, копія висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 у відповідності вимог ЗУ «Про звернення громадян» від 10.08.2018 року, копія Акту обстеження земельних ділянок громадян ОСОБА_1 та інваліда І групи з дитинства ОСОБА_2 №1227 від 10.08.2018 року та копія відповіді ОСОБА_1 №6335/123/48/01-18 від 08.2018 року);
- фотознімки земельної ділянки з худобою на ній, обгородженої бетонним фундаментом з металевими стовпами (місцями пошкодженими) від 24.07.2018 року, 18.04.2018 року, 19.04.2018 року та 07.05.2018 року;
- лист в.о. старости с. Черешенька Вижницької міської ради Шевчука М.О. №230 від 11.11.2019 року, з якого вбачається, що Єдиний державний реєстр тварин на території Вижницької ОТГ (с. Черешенька) не ведеться. Інформацію з Державного реєстру тварин можна отримати в Держпродспоживслужбі. Згідно перепису худоби та птиці в приватній власності на 01.01.2019 року в господарстві ОСОБА_3 числилося дві голови ВРХ;
- копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №485893, виданого 22.02.2011 року Відділом Держкомзему у Вижницькому районі, згідно якого ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,6000 га, кадастровий номер 730585500:01:001:0445, цільове призначення 1.2 - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Черешенька Вижницького району Чернівецької області.
Позивачами заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на їх користь майнової шкоди, а саме відновної вартості будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження огорожі (пошкодження фарбованого покриття металевих стовпів та часткового пошкодження бетонного фундаменту огорожі) на належних їм на праві приватної власності земельних ділянках.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Положеннями ст.16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Згідно ст.ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
При зверненні з даним позовом до суду позивачі посилаються зокрема на ст.ст.152, 156, 157 ЗК України та Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284.
Частиною 2 ст.152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
У пункті «ґ» ч.3 ст.152 ЗК України зазначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків.
Стаття 156 ЗК України містить вичерпний перелік підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.
Зазначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок:
а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;
б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;
в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;
г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;
ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;
д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки;
е) використання земельних ділянок для потреб нафтогазової галузі;
є) використання земельних ділянок для потреб надрокористування з метою дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення.
За змістом ст.157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.
Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 затверджено «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам», пунктом 1 якого передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.
Аналіз позовних вимог та значених норм права дає підстави дійти висновку, що твердження позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника адвоката Клима В.Г., про можливість застосування до спірних правовідносин положень ст.ст.152, 156, 157 ЗК України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 та стягнення на їх підставі з відповідача ОСОБА_3 відновної вартості будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження огорожі, а не збитків, заподіяних земельній ділянці - безпідставні та ґрунтуються на власному тлумаченні представником позивачів вимог чинного цивільного та земельного законодавства та характеру спірних правовідносин виключно на власну користь.
Також при зверненні з даним позовом до суду позивачі посилаються на загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені ст.ст.22, 1166 ЦК України, а також норми ст.12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», і саме ці норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Так, статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями майну позивачів, кваліфікуються як відносини з відшкодування позадоговірної шкоди.
Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.
Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності протиправності його поведінки, завданої шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також його вини у завданні шкоди позивачу.
Згідно ч.1 ст.180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 322 ЦК України, визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 4 ст.12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» закріплено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.
Оскільки даний спір стосується заподіяння шкоди тваринами, а саме великою рогатою худобою (коровами), врахуванню при його розгляді також підлягає і наступне.
Організаційні і правові засади ідентифікації та реєстрації тварин з метою одержання оперативної та надійної інформації про поголів`я тварин щодо статі, віку, породи та їх місцезнаходження для поліпшення управління і прогнозування ринків продукції тваринництва та контролю за епізоотичною ситуацією в Україні визначає Закон України «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин».
У пунктах 3, 5 та 7 ст.3 ЗУ «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» визначено, що:
ідентифікаційні документи - документи встановленого зразка, що видаються на тварину (паспорт великої рогатої худоби);
ідентифікація - процес ототожнення тварини шляхом присвоєння їй ідентифікаційного номера з використанням візуальних, електронних та змішаних засобів залежно від виду тварини з подальшим внесенням ідентифікаційного номера до Єдиного державного реєстру тварин;
реєстрація - внесення до Єдиного державного реєстру тварин даних про ідентифіковану тварину, її власника/утримувача, господарство, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж.
Згідно зі ст.4 ЗУ «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» об`єктом ідентифікації та реєстрації є сільськогосподарські тварини - велика рогата худоба, коні, свині, вівці, кози.
У статті 5 ЗУ «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» зазначено, що юридичні та фізичні особи, що провадять діяльність з розведення та утримання тварин, зобов`язані: подавати для реєстрації дані про ідентифікованих тварин, господарства їх розведення та утримання, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж тварин; ідентифікувати усіх тварин у господарстві; вести облік усіх тварин у господарстві, в тому числі щодо їх народження, ідентифікаційних номерів, усіх переміщень тварин між господарствами, а також про забій, утилізацію та падіж тварин; зберігати відомості про тварину протягом трьох років після її смерті (забій, падіж, утилізація) або переміщення її з господарства; здійснювати переміщення тварин з ідентифікаційними документами.
Згідно пункту 1 Порядку він встановлює вимоги до здійснення ідентифікації, реєстрації та переміщення великої рогатої худоби.
У пункті 2 визначено, що цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних і фізичних осіб, що займаються розведенням та утриманням великої рогатої худоби, здійснюють її продаж, забій, утилізацію, надають послуги зі штучного осіменіння та організовують виставки за участю великої рогатої худоби.
А у пункті 3 Порядку закріплює, що ідентифікації та реєстрації підлягає вся велика рогата худоба, яка перебуває, розводиться або утримується на території України.
Згідно пункту 6 Розділу ІV Порядку юридичні та фізичні особи зобов`язані: подавати дані Адміністратору Реєстру тварин про всі переміщення тварин, надходження нових тварин до господарства, а також забій, утилізацію, падіж тварин протягом п`яти робочих днів з дати таких дій або подій; надавати інформацію про походження, ідентифікацію, пункт призначення (переміщення) тварини, власником або утримувачем якої він є, протягом десяти робочих днів з дати отримання запиту від Адміністратора Реєстру тварин.
У пунктах 1-3 Розділу V Порядку після ідентифікації тварини шляхом прикріплення бирок власник/утримувач або працівник Адміністратора Реєстру тварин заповнює реєстраційну картку великої рогатої худоби.
Датою реєстрації тварини в Реєстрі тварин вважається дата внесення інформації про тварину до Реєстру тварин.
Оформлений паспорт тварини працівник Адміністратора Реєстру тварин передає власнику/утримувачу або уповноваженій ним особі.
Враховуючи викладені вимоги закону потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, а відповідач ОСОБА_3 повинна довести відсутність протиправності її поведінки, завданої шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також її вини у завданні шкоди позивачам.
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Надаючи оцінку наданим позивачами та їх представником та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам суд приходить до висновку, що:
- копія Акту обстеження земельних ділянок громадян ОСОБА_1 та інваліда І групи з дитинства ОСОБА_2 №1227 від 10.08.2018 року, складеного Комісією з розгляду та вирішення земельних спорів на території с. Черешенька в складі: в.о. старости Шевчука М.О. , інспектора Вижницького ВП Юзкова В.В., землевпорядника с. Черешенька Бойко М.В., депутата Вижницької міської ради Додяка М.М., активіста с. Черешенька ОСОБА_9 підтверджує, що по периметру земельних ділянок площею 0,6000 га, площею 0,25 га та площею 0,12 га пошкоджено 83 стовпи з 104 висотою 1,20 м, якими обгороджені земельні ділянки, однак у ньому відсутні відомості про те, що відповідача було виявлено з худобою під час обстеження земельних ділянок і, що ці пошкодження завдано саме великою рогатою худобою відповідача, а лише зазначено, що «дані збитки за словами заявників заподіяла ОСОБА_3 , випасаючи на земельних ділянках корови»;
- покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є належними, допустимими та достатніми доказами, оскільки вони у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_3 неодноразово випасала велику рогату худобу (корови) на належних позивачам на праві приватної власності земельних ділянках, і силяла її ланцюгами до металевих стовпів, розміщених у бетонному фундаменті по їх периметру;
- довідка в.о. старости с. Черешенька Вижницької міської ради Шевчука М.О. №178 від 27.08.2019 року та копія облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки №0328-1 є неналежними доказами, оскільки не містять інформацію щодо предмету доказування, а лише підтверджують, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає по сусідству з позивачами в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщина після смерті якої не оформлена;
- довідка в.о. старости с. Черешенька Вижницької міської ради Шевчука М.О. №178 від 27.08.2019 року та його лист №230 від 11.11.2019 року про те, що згідно перепису худоби та птиці в приватній власності на 01.01.2019 року в господарстві ОСОБА_3 числилося дві голови ВРХ (одна корова та одне теля до року) є недопустимими доказами, оскільки відповідно до зазначених вище положень ЗУ «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» та Порядку ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №642 від 04.12.2017 року, належним документом ідентифікації великої рогатої худоби (корів), є паспорт великої рогатої худоби, який відповідно до наведених положень законодавства також дозволяє визначити її власника.
Також зазначені у вказаних довідці та листі відомості про те, що Єдиний державний реєстр тварин на території Вижницької ОТГ (с. Черешенька) не ведеться, суперечать вимогам ЗУ «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» та Порядку ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №642 від 04.12.2017 року;
- висновок будівельно-технічного дослідження №66/08-19 від 20.08.2019 року згідно заяви ОСОБА_1 від 09.08.2019 року, складений судовим експертом Маковейчуком М.І. суб`єктом підприємницької діяльності, є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ч.6 та ч.7 ст.102 ЦПК України, зокрема у ньому не зазначено, де була проведена експертиза і, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок;
- висновок комісії Вижницької міської ради про розмір завданих збитків ОСОБА_3 складений на підставі визнаного недопустимим доказом висновку будівельно технічного дослідження судового експерта Маковейчука М.І. №66/08-19 від 20.08.2019 року, отже він теж є недопустимим доказом;
- копія проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з додатками (рішенням десятої сесії VІІІ скликання Вижницької міської ради №256/54-10/17 від 13.09.2017 року, викопіюванням та кадастровим планом земельної ділянки є неналежним доказом, оскільки він не містить інформацію щодо предмету доказування, та недостовірним доказом, оскільки на його підставі не можна встановити дійсні обставини справи;
- копія заяви мешканців с. Черешенька Вижницького району від 28.08.2006 року з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 є неналежним доказом, оскільки вона не містить інформацію щодо предмету доказування (право власності зареєстровано на земельні ділянки у 2011 та 2019 роках), та недостовірним доказом, оскільки на її підставі не можна встановити дійсні обставини справи;
- фотознімки земельної ділянки з худобою на ній, обгородженої бетонним фундаментом з металевими стовпами (місцями пошкодженими) від 24.07.2018 року, 18.04.2018 року, 19.04.2018 року та 07.05.2018 року є недостовірними доказами, оскільки на них хоча і зображені пошкодження бетону та металевих стовпів, однак на їх підставі не можливо встановити, що на них зображена саме ОСОБА_3 під час випасання худоби і, що саме ця худоба їх пошкодила;
- лист Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області №4618/123/48/01-2019 від 03.09.2019 року з додатками є неналежним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмету доказування, а лише підтверджує, що з приводу протиправних дій ОСОБА_3 (випасання худоби на земельних ділянках позивачів) позивач ОСОБА_1 зверталася у правоохоронні органи;
- копія листа голови Вижницької міської ради Чепіля О.Г. №02-21/1413 від 10.09.2018 року, є неналежним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмету доказування, а лише підтверджує, що для вирішення звернення позивачів з приводу протиправних дій ОСОБА_3 (випасання худоби на земельних ділянках позивачів) старостинським округом с. Черешенька була скликана комісія з розгляду та вирішення земельних спорів, складено акт обстеження земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що:
позивачами доведено належними та допустимими доказами факт пошкодження фарбованого покриття металевих стовпів та часткового пошкодження бетонного фундаменту огорожі, розташованої по периметру належних їм на праві приватної власності земельних ділянках;
всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на доведення факту завдання шкоди за участю відповідача (її худоби), а також розміру завданої шкоди, ні позивачами, ні їх представником суду не надано.
Тому недоведеність зазначених елементів складу цивільного правопорушення виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.
Тобто Судом установлено, що позивачами та їх представником не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог, а саме наявності в діях відповідача юридичного складу цивільного правопорушення, який і є підставою для відшкодування завданої шкоди.
Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями необґрунтовані і задоволенню не підлягають.
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Клим Володимир Григорович, до ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями - відмовити.
Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 .

Суддя І. В. Пилип`юк