Справа № 369/8075/19
Провадження № 2/369/717/20
27.01.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Медведського М.Д.
за участю секретаря Головатюк В.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 , 29листопада2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1653. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До припинення спільного проживання в подружжя відбувалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. На даний момент шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є не можливим. Сім`я фактично розпалась в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1653.
Між нею та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому на підставі вищевказаного просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок) щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення дитиною повноліття та судові витрати.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва № 1653. Від цього шлюбу у них народилась одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне.
У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , є неможливим, оскільки сторони не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений міжТітовою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1653.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у судовому порядку.
Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні величини аліментного платежу, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача, законодавче встановлення розміру аліментів на одну дитину та законодавче обмеження загального розміру відрахувань із заробітної плати у виді 50%. З відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі.
Судові витрати в частині позовних вимог про стягнення аліментів підлягають стягненню із відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
У частині стягнення витрат на правову допомогу, суд відмовляє, виходячи з наступного.
Згідно з положенням п. 1 частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правову допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно ст. 1 Закону України від 20.12.2011 «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу.
Відповідно до статті 1 вищезазначеного закону, передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Така позиція закріплена і у п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у стягненні судових витрат у частині стягнення витрат на правову допомогу, оскільки суду не надано належних доказів здійснення їх оплати.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3,10,12, 81,89,141, 259, 263- 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 ст.. 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу задовольнити частково.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1653.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання синаТітоваНікіти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з 27.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір з розгляду даної справи в розмірі 768 грн. 40 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя М.Д. Медведський