Справа № 675/1068/19
Провадження № 2/675/72/2020
У Х В А Л А

04 листопада 2020 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., учасників справи:

прокурора: Сопронюка В.В.,

відповідача 1: представник не з`явився,

відповідача 2: не з`явився,

представника відповідача 3: ОСОБА_1 ,

представника третьої особи: Котюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача 3 про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Вест» про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, скасування у поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки та поновлення запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, скасування у поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки та поновлення запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки.

Ухвалою суду від 13.02.2020 року залучено до участі у справі № 675/1068/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Вест».

У судовому засіданні 04.11.2020 року вирішувалися клопотання представника відповідача 3 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

На думку представника відповідача 3 у даній справі відсутні підстави для підписання позовної заяви заступником керівника Шепетівської місцевої прокуратури Мельником В.О., так як не зазначено підстав, які унеможливлюють підписання позову повноважним керівником Шепетівської місцевої прокуратури або ж його першим заступником.

Представник відповідача 3 при вирішенні поданого ним клопотання просив врахувати положення ст. 131-1 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 13, ч. 3 ст. 13 та п. 1 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції на час подання позову по даній справі), а також правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові по справі №819/478/17 від 27.05.2020 року.

Прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Представник третьої особи при вирішенні даного клопотання покладався на думку суду.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися в установленому порядку.

Неявка відповідачів 1 та 2 в судове засідання з урахуванням зазначених вище обставин не є перешкодою для вирішення поставленого перед судом клопотання.

Заслухавши доводи представника відповідача 3, думку прокурора та представника третьої особи, розглянувши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, частиною 1 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Межі повноважень прокурора передбачені як Цивільним процесуальним кодексом України, так і Законом України «Про прокуратуру».

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Повноваження прокурора передбачені ч. 3 ст. 56 ЦПК України, згідно з якою у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У наведених випадках прокурор виконує функцію представництва інтересів держави, яка є його конституційним обов`язком.

Представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Право подання процесуальних документів при реалізації конституційної функції представництва інтересів держави визначено ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» у редакції на час пред`явлення позову. Право подання позовної заяви (заяв, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» функції прокуратури здійснюються виключно прокурорами, перелік посад яких вказано у ст. 15 цього Закону.

За змістом ст. 10 Закону України «Про прокуратуру» у редакції на час пред`явлення позову у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону. Місцеву прокуратуру очолює керівник місцевої прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників. При цьому прокурори мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру»).

Пунктом 6.1 наказу Генеральної прокуратури України №186 від 21.09.2018 року «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень» визначено, що позови (заяви) слід надсилати до суду за підписом Генерального прокурора, його першого заступника та заступників, керівників регіональних і місцевих прокуратур, їхніх перших заступників та заступників.

На думку суду, враховуючи зазначене вище, не можна ототожнювати статус прокурора, який здійснює представництво інтересів держави в суді, зі статусом представника в адміністративному процесі. Тим самим покликання на постанови Верховного Суду в адміністративних справах №819/478/17 від 27.05.2020 року, №819/198/17 від 25.09.2019 року не є релевантними, оскільки у зазначених справах позовна заява подана на захист прав, свобод та інтересів прокуратури, як самостійного позивача у статусі юридичної особи, а не на виконання прокурорської функції представництва інтересів в суді (п. 25 постанови від 25.09.2019 року, п. 28 постанови від 27.05.2020 року).

Слід костатувати, що види представництва сторін у суді, врегульовані ст.ст. 58-64 ЦПК України, передбачають обов`язковий порядок правових відносин між представником і особою, яку він представляє. Повноваження ж прокурора при здійсненні представництва інтересів держави в суді визначені ст.ст. 56, 57 ЦПК України.

У даній справі прокурор реалізує конституційну функцію представництва інтересів держави та позов подано виключно з цією метою, а не для захисту особистих прав та інтересів Шепетівської місцевої прокуратури як юридичної особи.

Таким чином, слід розмежовувати прокуратуру в організаційних відносинах з державними органами, як юридичну особу, де оскаржуються дії її службових осіб (надання чи ненадання відповіді на звернення тощо), як роботодавця (щодо звільнення чи притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника), як в ході організаційно-господарської роботи (стороною договорів щодо ремонту приміщень прокуратур, поставки газу тощо), та в ході виконання її конституційних функцій, як органу держави, зокрема щодо здійснення представництва інтересів держави в суді.

У першому випадку - як юридичну особу - прокуратуру представляє її керівник, в разі його відсутності перший заступник, в разі його відсутності відповідний заступник (ст. 9, ст. 11, ст. 13 Закону України «Про прокуратуру»). А в другому випадку - як орган держави - функції прокуратури здійснюються виключно прокурорами.

Оскільки позов заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури заявлений з підстав, наведених у другому випадку, тобто спрямований на виконання конституційних функцій, як органу держави, останній не повинен бути підписаний виключно керівником або його першим заступником.

З огляду на зазначене, на переконання суду, заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури наділений правом на подання та підписання позовної заяви в порядку ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» в редакції на час звернення до суду з позовом.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 56, 57, 257, 260, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала щодо відмови в залишенні позовної заяви без розгляду не підлягає окремому від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Повна ухвала складена 05.11.2020 року.

Суддя О.В. Король