Справа № 310/9575/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Уставицької Н.М.,

представника заявника - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини. Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вказав, що за її заявою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом, а також те, що в них з ОСОБА_5 був спільний побут і єдиний сімейний бюджет, вони сумісно несли витрати по веденню домашнього господарства та сплаті комунальних послуг, набували побутові речі, заявниця піклувалася про ОСОБА_5 , а після смерті -займалася його похованням.

Заявник також зазначив, що вони з ОСОБА_5 з 15.06.1979 року по 10.05.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, потім вони примирилися та фактично продовжували шлюбні відносини, тобто проживали спільно однією сім`єю з червня 2008 року і по день смерті спадкодавця. Заявник вказав, що їх з ОСОБА_5 діти є заінтересованими особами по справі, однак спір між спадкоємцями відсутній. Інших спадкоємців немає. За життя заповіт ОСОБА_5 не складався. Отже, до складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 , входить майно, яке було набуто спадкодавцем у спільну сумісну власність, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою оформлення спадщини, у жовтні 2019 року заявниця ОСОБА_2 зверталася до приватного нотаріуса, але нотаріусом було роз`яснено, що вона строк на прийняття спадщини не пропустила, але не надала доказів, які б підтверджували факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, тому не можливо віднести її до спадкоємців четвертої черги та видати свідоцтво про право на спадщину.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав доводи викладені в заяві, прохав суд заяву задовольнити.

Заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду відзив на заяву, в котрому прохали заяву задовольнити, справу розглянути за їх відсутності.

Суд, заслухав представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.01.2019 р. серія НОМЕР_1 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_5 заявник звернулася до приватного нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Т.Т. відкрито спадкову справу № 51/2019.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом заявнику було роз`яснено, що вона не надала доказів, які б підтверджували факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, тому не можливо віднести її до спадкоємців четвертої черги та видати свідоцтво про право на спадщину.

Встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що ОСОБА_2 з ОСОБА_5 з 15.06.1979 року з 10.05.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, але після розірвання шлюбу, примирилися та фактично продовжували шлюбні відносини, тобто проживали спільно, однією сім`єю з червня 2008 року і по день смерті ОСОБА_5 . В ході судового розгляду встановлено, що в ОСОБА_2 з ОСОБА_5 був спільний побут і єдиний сімейний бюджет, вони сумісно несли витрати по веденню домашнього господарства та сплаті комунальних послуг, набували побутові речі, заявниця піклувалася про ОСОБА_5 , а після смерті -займалася його похованням.

Судом встановлено, що за життя заповіт ОСОБА_5 не складався, а заінтересованими особами по справі є доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , однак спір між спадкоємцями відсутній.

Таким чином, ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки на час смерті проживала постійно спільно зі спадкодавцем та від спадщини не відмовилася.

Дані обставини суду підтвердили також і свідки, допитані в судовому засіданні.

Підстав ставити під сумнів показання даних свідків у суду немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно зі ст. 315 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином в судовому засіданні встановлено факт проживання однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_5 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з червня 2008 року і по день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення його особистих майнових прав, в даному випадку отримання спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Виходячи з вищевикладеного, суд дійщов висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою і підлягаючою задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258,265,315,319 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини, - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з червня 2008 року і по день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 18 лютого 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова