Справа № 369/8689/19
Провадження № 2/369/1753/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Житар А.А., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування збитків (майнової шкоди) в розмірі 20329 грн 96 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову вказав, що 20.07.2017 о 10:30 год. по автодорозі між с. Білогородка та с. Неграші Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Ford Skorpio», р.н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ Sens», р.н. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського суду Київської області від 01.08.2017 по справі № 369/8072/17 ОСОБА_3 було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Провідна», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/215126. ПрАТ «СК «Провідна» було перераховано минулому власнику ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 22105 грн 78 коп. та 14.12.2017 здійснено доплату суми страхового відшкодування в розмірі 8146 грн 00 коп., що в сумі становить 30251 грн 78 коп. та підтверджується угодою про розмір доплати від 14.12.2017. Згідно акту виконаних робіт № ЗА-0001562 від 31.10.2018, складеного АФ «Бровари-авто» ПрАТ «Українська автомобільна корпорація», ОСОБА_1 здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ в розмірі 50571 грн 74 коп., що становить фактичний розмір матеріальної шкоди, спричинений власнику ТЗ марки «ЗАЗ Sens», р.н. НОМЕР_2 . Таким чином, для повного відшкодування завданої шкоди, решта коштів, що відповідають розміру завданої матеріальної шкоди, підлягають стягненню з відповідача.

Позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду заяву у якій просив про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Відповідач подав письмовий відзив, у якому проти позову заперечував, вказавши, що є неналежним відповідачем, оскільки розмір завданої майнової шкоди є в межах максимального (лімітного) відшкодування згідно страхового полісу, а тому відшкодування повинен здійснити страховик.

Позивач подав відповідь на відзив, у якому наводив доводи на спростування відзиву відповідача.

Відповідач подав заперечення, у яких обґрунтовував безпідставність позову.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у судовому засіданні та дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 20.07.2017 о 10:30 год. по автодорозі між с. Білогородка та с. Неграші Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Ford Skorpio», р.н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ Sens», р.н. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського суду Київської області від 01.08.2017 по справі № 369/8072/17 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Провідна», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/215126.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 успадкував після смерті ОСОБА_4 автомобіль марки «ЗАЗ Sens», р.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до угоди про розмір страхової виплати і способів здійснення страхового відшкодування від 14.12.2017 ПрАТ «СК «Провідна» (страховик) сплачує ОСОБА_4 (потерпілому) страхове відшкодування в розмірі 30251 грн 78 коп. з вирахуванням раніше сплаченої частини в розмірі 22105 грн 78 коп., сума до сплати становить 8146 грн 00 коп.

Згідно акту виконаних робіт № ЗА-0001562 від 31.10.2018, складеного АФ «Бровари-авто» ПрАТ «Українська автомобільна корпорація», ОСОБА_1 здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ в розмірі 50571 грн 74 коп.

Вказана сума становить фактичний розмір матеріальної шкоди, спричинений власнику ТЗ марки «ЗАЗ Sens», р.н. НОМЕР_2 .

Таким чином, матеріальний збиток ОСОБА_1 , з вирахуванням виплати йому страхового відшкодування, становить 20329 грн 96 коп.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати задані збитки у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи, викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20329 грн 96 коп.

Щодо посилання представника відповідача на те, що згідно постанови ВС від 04.07.2018р. відшкодування має здійснювати страхова компанія, суд зазначає таке.

Підстави виникнення цивільних прав і обов`язків встановлені статтею 11 ЦК України, згідно якої такими підставами можуть бути у т.ч. правочини і у т.ч. завдання майнової шкоди іншій особі.

Заподіяння майнової шкоди внаслідок ДТП, породжує деліктне зобов`язання, в якому право кредитора вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника особи, яка завдала шкоди встановленим ст.1187 ЦК України. Водночас така ДТП є підставою для виникнення зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому кредитор так само має право вимоги до боржників - до страховика на підставі ст.979 ЦК України та до заподіювача шкоди - відповідно до ст.ст.1187 і 1194 ЦК України.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на його користь. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному і він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016р. у справі №6-2808цс15 та застосовувався Верховним Судом України у постановах від 21.12.2016р. у справі №760/25782/14-ц, від 23.10.2016р. у справі №756/12292/14-ц, від 14.09.2016р. у справі №6-725цс16, Верховним Судом у постановах від 06.02.2018р. у справі №553/219/16-ц провадження № 61-2350св18, від 07.02.2018р., у справі №760/4117/16-ц провадження № 61-1734св18, від 14.02.2018р у справі №344/7069/15-ц провадження №61-2315св18, від 14.02.2018р. у справі №344/10730/15-ц провадження №61-5079св18, від 19.02.2018р. у справі № 642/9163/15-ц провадження №61-8061св18, від 12.03.2018р. у справі №296/9478/13-ц провадження №61-7010св18, від 28.03.2018р. у справі №296/587/17 провадження №61-279св17, від 12.04.2018р. у справі №761/30666/16-ц провадження №61-12428св18, від 18.04.2018р. у справі №753/13595/15-ц провадження № 61-14206св18, від 27.04.2018р. у справі №910/9029/17, від 02.05.2018р. у справі №352/2740/14-ц провадження № 61-2212св18, від 13.06.2018р. у справі №541/3258/15-ц провадження №61-1682св18, від 27.06.2018р. у справі №761/34627/16 провадження № 61-24961св18, від 02.07.2018р. у справі №750/9590/16-ц провадження № 61-4023св18, від 04.09.2019р. у справі №200/663/14-ц провадження № 61-16204св18, від 09.07.2018р. у справі №658/1533/17 провадження № 51-5743ск18.

Від правових висновків, викладених у вказаних постановах, Верховний Суд України і Верховний Суд не відступали, у зв`язку з чим суд при вирішенні цієї справи застосовує вказані висновки.

Посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №755/18006/15-ц провадження №14-176цс18 та, зокрема, на деякі її пункти, є необґрунтованими, оскільки предметом розгляду у цій справі був позов страховика до страхувальника про відшкодування заснований на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні, та Верховним Судом відступлено від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Оскільки вказаною постановою Верховного Суду від 04.07.2018р. роз`яснено правозастосування у правовідносинах між суб`єктами, відмінними від суб`єктів у цій справі, тому висновки, викладені у постанові від 04.07.2018р. не можуть застосовуватись у цій справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 10, 12, 13, 141, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20 329 грн. 96 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація паро відповідача: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.11.2020.

Суддя Ковальчук Л.М.