Номер провадження 2/243/1260/2020
Номер справи 243/2395/20
РІШЕННЯ

Іменем України

« 02 » листопада 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Каліух К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іванчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» про скасування наказу про дисциплінарне стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» (далі ДНЗ «ДДПУ», Університет) про скасування наказу про дисциплінарне стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21.12.2018 року між ним та відповідачем було укладено контракт про прийняття на роботу науково-педагогічного представника, відповідно до якого позивач був призначений на посаду доцента кафедри української мови та літератури на термін з 21.12.2018 року по 31.08.2021 року.

18.02.2020 року відповідачем було видано наказ № 43-К про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани за порушення пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу та пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ. Даний наказ був мотивований тим, що 13.02.2020 року позивач повинен був провести практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)» для студентів 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності «012. Дошкільна освіта», але фактично ОСОБА_1 був відсутній на занятті.

З виданим відповідачем наказом позивач не згоден, оскільки в серпні 2019 року при формуванні на кафедрі української мови та літератури навантаження на кожного викладача, ОСОБА_1 було встановлено навантаження в кількості 0,75 ставки без зазначення предметів, які він повинен викладати. Старшим лаборантом кафедри ОСОБА_2 було доведено ОСОБА_1 , які він повинен викладати навчальні дисципліни та години їх викладання, відповідно до вказаного навантаження. Однак, як повідомила старший лаборант, завідувач кафедри української мови та літератури ОСОБА_3 прийняла рішення, що ОСОБА_1 повинен вести практичні заняття кількістю 24 години з предмету «Історична граматика української мови» в першому семестрі замість викладача ОСОБА_4 , оскільки вона ніколи раніше не викладала цю навчальну дисципліну. Та у другом семестрі заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)», практичні заняття, які позивач повинен вести у кількості 48 годин, 24 години з них замість нього буде вести ОСОБА_4 . Та оскільки кількість годин викладання зазначених предметів однакова, тому ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 , не мали втратити у заробітній платі.

Однак, за вказаний розклад викладання предметів позивач ніде на кафедрі не розписувався, про що завідувач кафедри ОСОБА_3 була обізнана.

При перевірці 13.02.2020 року навчальною частиною університету було виявлено, що замість ОСОБА_1 практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)» проводить доцент кафедри ОСОБА_4 , яка надала перевіряючим письмове пояснення про те, що дана заміна здійснюється за розпорядженням завідувача кафедри ОСОБА_3 .

Тотожне письмове пояснення надав перевіряючим ОСОБА_1 та диспетчер педагогічного факультету ОСОБА_5 .

Щодо ОСОБА_4 відповідачем внаслідок вказаних подій було прийнято наказ про попередження, а відносно ОСОБА_1 догану.

Позивач вважає, що оспорюваний наказ був виданий відповідачем протиправно та підлягає скасуванню, оскільки він виконував вимоги укладеного між ним та відповідачем контракту, не допускав порушень контракту та правил внутрішнього трудового розпорядку. На звернення позивача з проханням надати можливість ознайомитися з пояснювальними записками осіб, від яких вони відбирались перед винесенням догани, до теперішнього часу відповідачем ОСОБА_1 такої можливості не надано.

Позивач просить суд скасувати наказ ДНЗ «ДДПУ» № 43-К від 18.02.2020 про оголошення йому догани.

Від відповідача 18.05.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 29-30), згідно з яким ДНЗ «ДДПУ» позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та вважає їх неправомірними з наступних підстав. У пояснювальній записці ОСОБА_3 зазначено, що розпоряджень про те, щоб замість доцента ОСОБА_1 пари проводила доцент ОСОБА_4 , вона не давала, та щодо зауваження позивача стосовно того, що в першому семестрі через перебільшення навантаження курс «Історична граматика» мала б читати доцент ОСОБА_4 , а оскільки фахівцем є лише доцент ОСОБА_1 , він сам читав даний курс, - в індивідуальному плані години з предмету «Історична граматика» належать доценту ОСОБА_1 і потреби в заміні викладача взагалі не було. Відповідач вважає правомірним та доцільним винесення позивачу догани, оскільки, аналізуючи докази у виді картки навантаження доцентів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на 2019/2020 навчальний рік, журналу індивідуальної роботи доцента ОСОБА_1 , контракту про прийняття на роботу, пояснювальної записки ОСОБА_3 , акту про відсутність працівника на робочому місці від 13.02.2020 року, є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив як правила внутрішнього трудового розпорядку Університету, так і контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного представника. ОСОБА_1 відмовився засвідчити підписом своє ознайомленням з наказом про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Позивачем надано відповідь на відзив, де він вказує, що у відзиві на позовну заяву Донбаський державний педагогічний університет зазначає, що в індивідуальному плані години з предмету історична граматика належать доц. ОСОБА_1 і потреби в заміні взагалі не виникало, що не відповідає фактичній дійсності, оскільки при детальному вивченні навчальних карток доц. ОСОБА_4 , поданого у відзиві, можна побачити дисципліну «Історична граматика української мови» і навпроти зазначено кількість практичних занять у годинах - 22. У його картці навантаження є тільки години лекційних занять у кількості 10 год. У відзиві на позовну заяву як додаток надіслано картки навантаження доц. ОСОБА_1 і доцента ОСОБА_6 . Звертає увагу на розбіжності в навантаженні, яке він надав і яке надіслав Донбаський державний педагогічний університет. Картку навантаження, де замальовано коректором і написано від руки він не підписував. Сам Донбаський державний університет у своєму відзиві подає індивідуальний план доцента ОСОБА_1 , який не збігається з навчальною карткою, де замальовано коректором і написано від руки. Подібні внесення змін без відома викладача не сприяють, як зазначає Донбаський державний педагогічний університет у своєму відзиві на позовну заяву, тому, щоб працівники ДДПУ «3.3.1. Сумлінно, компетентно, вчасно, результативно й відповідально виконували професійно обов`язки». На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачем надано заперечення щодо відповіді на відзив, в яких він продовжує наполягати, що вимога позивача є не правомірною та не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі. Окремо звертає увагу на той факт, що надана громадянином ОСОБА_1 картка навантаження, не містить підписів зазначених у ній осіб, а саме: декана факультету, завідуючого кафедри, першого проректора, начальника навчального відділу і відтак не є легітимною, легальною та не може вважатись доказом. Натомість, картка навантаження, надана відповідачем містить вищезазначені відомості, а також підпис безпосередньо відповідача, який наполягає на тому що не підписував даний документ. Наявні виправлення обумовлені робочим процесом розподілу навантаження, та не мають жодного відношення до предмету спору, тому що порушення навчальної дисципліни, передбачене розкладом занять, за яке було застосоване дисциплінарне стягнення підтверджується безпосередньо розкладом занять. Звертає увагу суду на той факт, що догану ОСОБА_1 було винесено за порушення дисципліни, щодо навантаження яке зазначене навіть в картці навантаження яку безпосередньо подає і сам відповідач. Вважає свої дії щодо застосування заходів дисциплінарного стягнення відповідно до 147 ст. КЗпП по відношенню до ОСОБА_1 повністю доцільними та законними.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що для розподілу навантаження на викладачів враховується, за якою спеціалізацією захистився викладач, та його науковий ступінь. Близько 13-15 років позивача вписували у картці «Навантаження». Предмет «Історична граматика української мови» - це специфічний предмет та для його викладання потрібен науковий ступінь. ОСОБА_1 запитував у старшого лаборанту, чи відомо про це завідувачу кафедри, на що йому дали позитивну відповідь. Старший лаборант не мала права самостійно формувати навантаження, це треба робити лише за узгодженням із завідувачем кафедри. Все навантаження викладачів передається диспетчеру. Диспетчер повідомив ОСОБА_1 , що предмет «Історична граматику української мови» буде читати саме він. Перший семестр 2019/2020 навчального року минув, позивач проводив лекції, інший викладач практичні заняття. Згідно з картою навантаження, ОСОБА_1 проводив і лекційні, і практичні заняття, а фактично у першому семестрі ОСОБА_1 проводив лише лекції, а ОСОБА_4 практичні заняття. У другому семестрі на ОСОБА_1 були розписані дві групи за предметом «Українська мова (за професійним спрямуванням)», але одну з цих груп вела ОСОБА_4 . Так ОСОБА_1 та ОСОБА_4 викладали до перевірки у лютому 2020 року. Перевіркою це було виявлено, однак, завідуюча кафедри повідомила, що їй про все це нічого не відомо. Був складений акт перевірки, де ОСОБА_4 пояснила, що вони діяли за рішенням завідувача кафедри, ОСОБА_1 у своєму поясненні надав тотожні пояснення. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 завідувач кафедри викликала до проректора, однак, їх аргументів не чули, казали, що вони з ОСОБА_4 винні. Те, що є три екземпляри картки навантаження без підпису це не їх провина, таку саму картку видали й ОСОБА_4 . Коригування картки можливе, але з її коригуванням слід знайомити викладача. Індивідуальний план - це те, що у картці навантажень. У картці навантаження у першому семестрі записано, що Граматику української мови повинна викладати ОСОБА_4 , а фактично викладав ОСОБА_1 . У картці навантаження позивача зазначено, що позивач повинен був читати лише лекції у першому семестрі. Розкладу за перший семестр 2019-2020 року позивач не має.

Представник відповідача в судовому засіданні додатково пояснив, що у позовній заяві є певні неточності. Позивач мав можливість ознайомитись з матеріалами перевірки, на підставі якої було винесено дисциплінарне стягнення, для якого є всі законні підстави. У картці «Навантаження» є предмет, який позивач повинен вести, в розкладі занять зазначено, що першою парою є практичні заняття у ОСОБА_4 , викладачем є ОСОБА_1 . Відповідно Правил внутрішнього трудового розпорядку позивач повинен дотримуватись графіку навантаження. Згідно з ч. 7 ст. 35 Закону України «Про вищу освіту», керівник кафедри забезпечує організацію освітнього процесу, виконання навчальних планів і програм навчальних дисциплін, здійснює контроль за якістю викладання навчальних дисциплін, навчально-методичною та науковою діяльністю викладачів. Розпорядження керівництва про те, що у картці навантаження один викладач, а фактично предмет читає інший викладач, - не було, все це дуже складний процес. Картка навантаження формується у трьох екземплярах, один з яких залишається на кафедрі, другий у викладача, а третій у навчальному відділенні. Розклад занять формує диспетчер, відповідно до картки навантаження, дана обставина позивачем не спростована. Перевіркою встановлено, що за розкладом та карткою навантаження предмет мав викладати позивач, а фактично викладала інша особа. Немає потреби ставити до викладання іншу особу без змін та коригування у розкладі або у картці навантажень. Коригування у картці навантаження не було, щодо цього є пояснювальна записка завідуючої кафедри. Індивідуальний план викладача повинен зберігатися на кафедрі, а де він зараз невідомо. У індивідуальному плані та картці навантаження збігаються часи. Наказ було винесено та окрему перевірку проведено за окреме порушення трудової дисципліни, а не за систематичне. Представник відповідача вважає, що не було виробничої необхідності задля заміни одного викладача іншим.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала старшим лаборантом на кафедрі Української мови та літератури ДНЗ «ДДПУ» до 13.06.2020 року, знайома із ОСОБА_1 як колишні колеги. В лютому 2020 року, коли ОСОБА_1 було винесено догану, ОСОБА_2 знаходилась на лікарняному, про те, що позивачу було винесено догану, їй відомо від колеги, відомо, що догана була винесена через те, що позивач не був на роботі. Свідок працювала на кафедрі з 2007 року, розподіляла навантаження, спочатку робила проект картки навантаження, потім узгоджувала з викладачами та завідуючою кафедри. Весь розподіл навантаження був узгоджений з керівництвом, свідку не відомо, чим це передбачене. Навантаження на картку ОСОБА_4 було зроблено, оскільки викладачів багато, а ставок мало, це для вирівняння винагороди. У першому семестрі 2019-2020 навчального року у ОСОБА_1 було дуже багато годин, години виходили за межі ставки, яку позивачу було виділено. Позивач вузький спеціаліст. У першому семестрі у картці навантаження викладача ОСОБА_4 поставили до викладання предмет «Історична граматика української мови» у практичних заняттях та у заочному відділенні, оскільки позивач мав можливість домовитися з ОСОБА_4 , як читати дану дисципліну. На думку свідка, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дружні стосунки. Позивач, ОСОБА_4 та завідуюча кафедрою погодилися з таким навантаженням. Позивач на кафедрі найкращий фахівець з цієї дисципліни. Фактично, визначені ОСОБА_4 часи для викладання предмету «Історична граматика української мови», викладав ОСОБА_1 . Свідку вказаний факт відомо, оскільки диспетчер приходить до неї та питає, який саме викладач читає певні предмети. Через те, що у першому семестрі ОСОБА_4 читала замість ОСОБА_1 , лаборант у другому семестрі у дисципліні «Українська мова (за професійним спрямуванням)» поставила у картці навантаження цю дисципліну ОСОБА_1 . У другому семестрі ОСОБА_1 було визначено 8 годин читання лекцій з предмету «Українська мова (за професійним спрямуванням)» та 48 годин практичних занять, однак, за усною домовленістю у першій групі 24 години практичних занять проводила ОСОБА_4 , а у другій групі ОСОБА_1 . Все це було узгоджено з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та завідуючою кафедрою ОСОБА_3 , це виробнича необхідність, оскільки багато годин, які не можуть вийти за межі ставки. При винесенні ОСОБА_1 догани ОСОБА_2 до ректора не викликали, оскільки вона була на лікарняному. Після виходу з лікарняного свідка до ректора також не викликали. Дисципліни, що є спірними , може викладати й інший викладач-мовник. Навантаження викладачів формувалось ще у вересні 2019 року, на початку 2019-2020 навчального року, інколи узгоджувалось за два семестри одразу, та завідуюча кафедрою не заперечувала, та мабуть, коли почалась перевірка, почала заперечувати. Письмового розпорядження або іншого письмового документу, що підтверджував би згоду завідуючої кафедрою на заміну викладачів фактично не було. Свідок погоджується, що це неправильно. Вважає, що ОСОБА_1 може дати більше знань для студентів, а тому вона не поставила іншу особу на заміну ОСОБА_4 , а поставила саме ОСОБА_1 , оскільки останній постійно самовдосконалюється та він з цього спеціалізованого предмету під час читання лекцій у першому семестрі міг дати студентам кращі знання, ніж інші викладачі. У картці навантаження одразу поставити заміну, яка сталася фактично, не було можливості, оскільки кількість годин виходила за межі визначеної викладачу ставки. Розподілом ставки займається завідуючий кафедрою, після чого лаборант формує картку навантаження, а диспетчер формує розклад занять. ОСОБА_2 ставила до відома ОСОБА_3 , що години предмету «Історична граматика» виходять за межі ставки ОСОБА_1 ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_3 такий вихід з ситуації, та остання погодилася. Картка навантаження розробляється таким чином, щоб кількість годин не виходила за межі ставки певного викладача. Спочатку проект узгоджується з викладачами, також узгоджується те, що один викладач буде викладати замість іншого, потім даний момент лаборант узгодила з завідуючою кафедрою.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона працює диспетчером в ДНЗ «ДДПУ», з позивачем та представником відповідача має робочі стосунки. Під час складання розкладу на другий семестр 2019-2020 навчального року свідок зателефонувала позивачу, щоб уточнити його навантаження на педагогічному факультеті, ОСОБА_5 цікавило, чи викладає він у двох групах за фахом «Дошкільна освіта». ОСОБА_1 повідомив диспетчеру, що за навантаженням у нього дві групи, але оскільки у першому семестрі він викладав замість викладача кафедри української мови ОСОБА_4 , то у другому семестрі вона буде викладати замість нього у першій групі. Коли ОСОБА_5 запитала позивача, що робити, якщо станеться перевірка, оскільки така заміна була неофіційною, позивач їй повідомив, що завідуюча кафедрою, де він працює, ОСОБА_3 , повідомлена про заміну та у разі перевірки вона надасть пояснення, чому в аудиторії інший викладач. Далі диспетчер виставила розклад занять, де зазначила викладачем ОСОБА_1 , але так підстрахувала, щоб у ОСОБА_4 в той час, коли поставлені заняття ОСОБА_1 , був вільний час і не було пари, це свідок ні з ким не узгоджувала. Коли розпочався другий семестр, лекції проводив ОСОБА_1 , а на практичні заняття у другу групу виходила ОСОБА_4 . У четвер 13.02.2020 року, приблизно, на 22 тижні була перевірка, ОСОБА_5 писала пояснювальну, чому так відбулося у заняттях ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , де вона зазначила те саме, що в суді. У середу 12.02.2020 року під кінець робочого часу, приблизно, о 15-00 год. ОСОБА_5 зателефонувала завідуюча кафедрою ОСОБА_3 , щоб уточнити, хто з викладачів її кафедри працює на педагогічному факультеті. ОСОБА_5 пояснила ОСОБА_3 , що на факультеті дошкільної освіти ОСОБА_1 замінює ОСОБА_4 , оскільки раніше ОСОБА_4 замінював ОСОБА_1 , на що завідуюча кафедрою повідомила, що «таке було». «Таке було» - це, мабуть, значить, що станом на 12.02.2020 року завідуючій кафедрою було відомо, що ОСОБА_4 замінює ОСОБА_1 у однієї з груп у другому семестрі. ОСОБА_5 зрозуміла з розмови, що ОСОБА_3 вже відомо про ситуацію із заміною викладачів, але з якого часу вона це знає, свідку не відомо. Лаборант кафедри передає диспетчеру інформацію лише хто та що викладає, а проект розкладу складає диспетчер. Лаборант кафедри передав диспетчеру ОСОБА_5 навантаження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Інформація про навантаження ОСОБА_1 ОСОБА_5 була відома ще в серпні 2019 року, та свідок скористалась цією інформацією у грудні 2019 року при складанні розкладу на другий семестр. У першому семестрі особисто ОСОБА_5 не бачила викладання ОСОБА_1 замість ОСОБА_4 . У серпні 2019 року лаборант повідомила свідку, що на їх кафедрі працюють ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а у другому семестрі лише ОСОБА_1 . Лише після того, як свідок зателефонувала ОСОБА_1 , їй стало відомо, що у першому семестрі він читав лекції замість ОСОБА_4 , а у другому буде навпаки. Таке було вперше і тому свідка здивувало, але подробиці вона не з`ясовувала.

Позивач в судовому засіданні додатково пояснив, що він вважає, що завідуючій кафедрою ОСОБА_3 було відомо про всі ці заміни, оскільки після того, як 12.02.2020 року їй про них повідомила диспетчер, завідуюча не телефонувала ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 для з`ясування обставин, хоча згідно з посадовою інструкцією завідуюча кафедрою має контролювати такі подібні спірні ситуації.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є доцентом кафедри Української мови та літератури, з позивачем має робочі стосунки. Навантаження викладачів формується в серпні. Останні два роки на кафедрі Української мови та літератури розклад занять формується дуже складно, оскільки повноцінного навантаження викладачі не мають, доцент має 0,5 ставки, що не є нормою. Останні два роки розклад почали формувати на півріччя, хоча потрібно на рік. Це робиться для того, щоб викладачі були навантажені, інколи впродовж року навантаження змінюється. У вересні 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 старший лаборант ОСОБА_2 повідомила, що немає іншого виходу, окрім як у першому семестрі частину годин предмету «Історична граматика» читає ОСОБА_1 , а записують ОСОБА_4 , а у другому семестрі навпаки. «Історична граматика» - дуже важка дисципліна. У ДНЗ «ДДПУ» у зв`язку з виробничою необхідністю раніше траплялися неофіційні заміни. ОСОБА_4 повідомила лаборанту, що оскільки вказана заміна офіційно не прописується, у разі перевірки вони з ОСОБА_1 будуть винними, на що лаборант повідомила ОСОБА_4 , що це не вигадка викладачів, це узгоджено із завідуючою кафедрою через виробничу необхідність. Тоді ОСОБА_1 та ОСОБА_4 погодились на вказану заміну, а саме що у першому семестрі офіційно дисципліну читає ОСОБА_4 , а фактично читає ОСОБА_1 , а у другому семестрі навпаки, офіційно дисципліну читає ОСОБА_1 , а фактично ОСОБА_4 . У першому семестрі Історичну граматику читав ОСОБА_1 , а офіційно записував ОСОБА_4 у практичні занятті у першій групі. У другому семестрі дисципліну Українська мова (за професійним спрямуванням) офіційно читав ОСОБА_1 , але фактично практичні заняття у першій групі проводила ОСОБА_4 , оскільки у першому семестрі 22 години замість неї читав ОСОБА_1 . Це було узгоджено із старшим лаборантом кафедри Української мови та літератури, яка кожен свій крок та кожну дію узгоджує із завідуючою кафедрою. ОСОБА_4 не пригадала своєї окремої розмови з завідуючою кафедрою щодо неофіційної заміни викладачів, та ОСОБА_4 розуміє, що старший лаборант кафедри все узгодила із завідуючою, та на початку року лаборант завірила ОСОБА_4 , що всі заміни узгоджені. Про виробничу необхідність провести заміну ОСОБА_4 повідомили усно. Про рішення з виробничих питань повідомляє усно старший лаборант або секретар за розпорядженням завідуючої кафедрою. Диспетчер не пропонувала ОСОБА_4 виставити їй у першому семестрі Історичну граматику у розкладі і фактично читати. Картка навантаження повинна співпадати з розкладом. ОСОБА_4 подавала таблицю розкладу, коли і які пари вона викладає. До ОСОБА_4 не було питань, чому у її особистому розкладі у першому семестрі немає дисципліни «Історична граматика». ОСОБА_4 подавала розклад викладача. Журнал індивідуальної роботи це розклад занять викладача. Розклади індивідуальних занять нічим не передбачені, не завірені і не узгоджені ніким. Коли була перевірка, завідуюча кафедрою у ректора стверджувала, що вона не чула про цю офіційну заміну. 13.02.2020 року до аудиторії зайшла перевірка, коли ОСОБА_4 проводила практичне заняття замість ОСОБА_1 , та представник навчального відділу (представник перевірки) запитав, чому у розкладі зазначено викладачем даного заняття ОСОБА_1 , а читає ОСОБА_4 , на що остання відповіла, що завідуючій кафедрою відомо про дану заміну і ця заміна через виробничу необхідність, і що завідуюча може це підтвердити. Представник навчального відділу потім питала ОСОБА_4 , диспетчера та декана педагогічного факультету, чому така невідповідність. У пояснювальній записці ОСОБА_4 повідомила те саме, що в судовому засіданні. 13.02.2020 року об 11-20 год. проводилося позачергове засідання кафедри, перед чим ОСОБА_4 повідомила про перевірку ОСОБА_1 . На це ОСОБА_1 відповів у СМС-повідомленні, що у нього сталася розмова із завідуючою кафедри та все в порядку. Завідуючій все відомо. Після засідання кафедри завідуюча запитала у ОСОБА_4 , чому їй нічого не відомо, що ОСОБА_4 ходить на заняття замість ОСОБА_1 . Але на засіданні кафедри дане питання не піднімалося. До завідуючої кафедрою ОСОБА_4 не зверталася з приводу неофіційної заміни, оскільки була впевнена, що все це узгоджено з нею. З правилами внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_4 знайома. До керівництва ВНЗ ОСОБА_4 не зверталась, оскільки подібні заміни неодноразово траплялися в Університеті. У разі зміни розкладу, його треба узгоджувати. ОСОБА_4 розуміла, що її особистий розклад повинен узгоджуватися з карткою навантаження. Стосовно неофіційної заміни у першому семестрі було відомо диспетчеру та в деканаті. Заступник декана ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_4 , щоб та не забула поставити підписи у журналі замість ОСОБА_1 , оскільки саме вона читала предмет.

Позивач ОСОБА_1 додатково пояснив, що 13.02.2020 року завідуюча кафедрою повідомила, що нічого не знає про заміну, хоча свідок ОСОБА_5 повідомила, що 12.02.2020 року завідуюча у телефонній розмові повідомила свідку стосовно заміни, що «таке було».

Свідок ОСОБА_3 працює завідувачем кафедри Української мови та літератури в ДНЗ «ДДПУ», з позивачем має робочі стосунки. Їй відомо, що під час перевірки в лютому 2020 року було виявлено порушення позивачем розкладу, він був відсутній на заняттях в аудиторії, про що їй повідомило керівництво, замість нього на заняттях була викладач ОСОБА_8 . Жодних розпоряджень щодо заміни викладачів вона не давала, ані письмової, ані усної згоди на таку заміну не надавала заміну викладачів з нею не погоджували, про факт заміни викладачів в першому семестрі їй нічого невідомо. До перевірки їй не було відомо, що замість ОСОБА_9 викладає ОСОБА_8 . На час перевірки виробничої потреби у заміні викладачів не було. Про факти неофіційної заміни викладачів за власним бажанням їй невідомо. Офіційно заміна можлива за службовою запискою завідуючого кафедри після повідомлення викладача. На підставі службової записки, на якій мається резолюція керівника, виноситься наказ про внесення змін у графік. Таких службових записок вона не давала, оскільки до неї не надходили звернення викладача про заміну, про заміну обізнана не була.

Свідок ОСОБА_10 працює начальником відділу кадрів в ДНЗ «ДДПУ», з позивачем має робочі стосунки. В судовому засіданні пояснив, що 13.02.2020 року під час перевірки навчально-методичним відділом було виявлено, що ОСОБА_1 відсутній на заняттях, про що інспектором було складено доповідну. ОСОБА_9 пояснив, що вони з викладачем ОСОБА_8 помінялись, в першому семестрі він викладав замість неї. Це є порушенням, оскільки на початку семестру кожний викладач отримує картку навантаження. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомили, що самі провели заміну. За порушення дисципліни ОСОБА_9 було винесено догану, від підпису про ознайомлення з наказом про догану відмовився. Викладачі викладають відповідно до своїх карток навантаження. Раніше таких самостійних замін викладачів не було. Звернень позивача до керівництва з приводу порушення його прав через догану не було. До перевірки про факт заміни викладачів йому не було відомо. Навантаження розподіляється завідуючим кафедри з урахуванням професійних якостей викладачів. Якщо викладач не погоджується з карткою навантаження, він може звернутися до керівництва та до комісії з трудових спорів. У 2018 році ОСОБА_9 з професійної спілки вийшов за власним бажанням. У випадку заміни ОСОБА_9 на ОСОБА_8 не було звернення ОСОБА_9 та не було наказу про заміну.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Наказом т.в.о. ректора ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» №43-К від 18.02.2020 року застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани до доцента кафедри української мови та літератури ОСОБА_1 за порушення пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника ОСОБА_1 та пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ.

Як зазначено у наказі №43-К від 18.02.2020 року, 13.02.2020 року доцент кафедри української мови та літератури ОСОБА_1 відповідно до свого навчального навантаження та розкладу занять на педагогічному факультеті мав провести практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)» для студентів 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 012 Дошкільна освіта, але фактично був відсутнім на занятті. У своєму письмовому поясненні від 13.02.2020 року поважних причин відсутності на занятті ОСОБА_1 не навів. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника ОСОБА_1 та пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ, а саме, порушив навчальну дисципліну, передбачену розкладом занять. Підставою стали: акт про відсутність працівника на робочому місці від 13.02.2020 року; пояснювальна записка доцента ОСОБА_1 від 13.02.2020 року; пояснювальна записка доцента ОСОБА_4 від 13.02.2020 року; пояснювальна записка диспетчера педагогічного факультету ОСОБА_5 від 13.02.2020 року; пояснювальна записка завідувача кафедрою української мови та літератури ОСОБА_3 від 13.02.2020 року; картка розподілу навчальної роботи доцента ОСОБА_1 ; розклад навчальних занять на педагогічному факультеті; контракт про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника ОСОБА_1 від 21.12.2018 року.

Доцент кафедри української мови та літератури ДВНЗ «ДДПУ» ОСОБА_1 відмовився засвідчити власним підписом факт ознайомлення з наказом ДДПУ від 18.02.2020 року №43-К «Про оголошення догани», про що комісією в складі начальника відділу кадрів ОСОБА_10 , завідувача кафедри української мови та літератури ОСОБА_3 та доцента кафедри української мови та літератури ОСОБА_11 складено відповідний акт від 19.02.2020 року.

Згідно з пояснювальною запискою доцента кафедри української мови та літератури ОСОБА_1 при розподілі навчального навантаження на 19/20 навчальний рік на виділену йому 0,75 ставки вміщалася дисципліна «Історична граматика української мови». Оскільки нема фахівця, який може прочитати цю дисципліну, старший лаборант кафедри О.В. Золота після спілкування з завідувачем кафедри повідомила йому, що для виходу з ситуації практичні заняття з історичної граматики української мови запишуть у навчальне навантаження доц. ОСОБА_4 , а читатиме він, натомість практичні заняття з дисципліни «Українська мова за професійним спрямуванням» на педагогічному факультеті прочитає доц. ОСОБА_4 (кількість годин однакова). Про це його та ОСОБА_4 повідомили на кафедрі.

Відповідно до акту про відсутність працівника на робочому місці від 13.02.2020 року, складеного комісією у складі ОСОБА_12 декана педагогічного факультету, ОСОБА_13 секретаря навчально-методичного відділу ДДПУ, ОСОБА_5 диспетчера педагогічного факультету, 13.02.2020 року (08.40-09.00) в ході перевірки навчальних занять (1 пара) на педагогічному факультеті у студентів 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 012 Дошкільна освіта, освітня програма «Дошкільна освіта» з вибірковою частиною «Практична психологія в закладах освіти» було виявлено наступне порушення. Замість викладача, доцента кафедри української мови та літератури ОСОБА_1 , який за розкладом мав проводити практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням) на заняттях була присутня доцент кафедри української мови та літератури ОСОБА_4 .

Наказом т.в.о. ректора ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» №44-К від 18.02.2020 року попереджено доцента кафедри української мови та літератури ОСОБА_4 про суворе дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ, розкладу навчальних занять ДДПУ.

Як зазначено у наказі №44-К від 18.02.2020 року, 13.02.2020 року доцент кафедри української мови та літератури ОСОБА_1 відповідно до свого навчального навантаження та розкладу занять на педагогічному факультеті мав провести практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)» для студентів 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 012 Дошкільна освіта, але фактично був відсутнім на занятті. На занятті фактично була присутня доцент кафедри української мови та літератури ОСОБА_4 .

У своєму письмовому поясненні від 13.02.2020 року ОСОБА_4 зазначила, що проводить фактичні заняття замість ОСОБА_1 відповідно до розпорядження завідувача кафедри української мови та літератури ОСОБА_3 .

Відповідно до пояснювальної записки диспетчера педагогічного факультету ОСОБА_5 , при складанні розкладу на 2-й семестр 2019-2020 року їй було повідомлено, що навчальну дисципліну «Українська мова (за професійним спілкуванням)» на 1 курсі спеціальності 012 Дошкільна освіта буде викладати доц. ОСОБА_1 . Під час спілкування з доц. ОСОБА_1 з приводу складання розкладу занять викладач повідомив, що лекції читає він та проводить заняття (практичні) в одній групі, а в другій групі буде працювати доц. ОСОБА_4 тому, що він за неї читав години в першому семестрі на філологічному факультеті з дозволу завідувачки кафедри проф. ОСОБА_3 .

Згідно з пояснювальною запискою завідувачки кафедри української мови та літератури ОСОБА_3 , щодо ситуації, яка склалась 13.02.2020 року, коли пару з УМЗПС проводила доц. ОСОБА_4 замість доц. ОСОБА_1 , зазначила, що розпоряджень про заміну доц. ОСОБА_1 на доц. ОСОБА_4 не давала. На зауваження доц. ОСОБА_1 про те, що в першому семестрі через перебільшення навантаження курс історії граматики мала б читати доц. ОСОБА_4 , а фахівцем є тільки доц. ОСОБА_1 і він сам вів цей курс, зазначила, що в індивідуальному плані години з історичної граматики належать доц. ОСОБА_1 , таким чином, потреби в заміні не було.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Положеннями ч.1ст.3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це сукупність норм, які встановлюють обов`язки сторін трудового договору, режим їх виконання, внутрішній трудовий розпорядок, засоби заохочення та відповідальності, що складають механізм забезпечення виконання цих зобов`язань.

Відповідно до ст.140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно ст.141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. 28 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про освіту» №2145-VIII. З моменту набрання чинності Законом України «Про освіту» всі питання прийняття та звільнення з роботи працівників, а також усі інші питання, що випливають з трудових відносин, вирішує керівник закладу освіти відповідно до трудового законодавства.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил (стаття 142 КЗпП України).

Дисциплінарна відповідальність працівників є одним із видів юридичної відповідальності, що встановлена законодавством за протиправну поведінку працівника. Вона є обов`язком працівника понести покарання, передбачене нормами законодавства про працю, за протиправне невиконання чи неналежне виконання своїх трудових обов`язків. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок - винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган, в силу частини третьої статті 149 КЗпП України, повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, перш ніж винести працівникові догану, роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення. Якщо на підставі такого пояснення працівника роботодавець дійде висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини, які можна було б вважати такими, що виключають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, то роботодавець видає наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення.

З роз`яснень, викладених в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 грудня 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» вбачається, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані серед іншого: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки.

Згідно з пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника ОСОБА_1 від 21.12.2018 року працівник зобов`язаний дотримуватися навчальної дисципліни, передбаченої розкладом занять, консультацій, заліків, екзаменів.

Відповідно до пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ науково-педагогічні та педагогічні працівники ДДПУ зобов`язані дотримуватись навчальної дисципліни, передбаченої розкладом занять, консультацій, заліків, екзаменів.

Відповідно до п.5.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ робочий час науково-педагогічного працівника визначається обсягом його навчальних, методичних, наукових і організаційних обов`язків у поточному навчальному році, відображених в індивідуальному робочому плані. Тривалість робочого часу викладача з повним обсягом обов`язків становить не більше 1548 годин на навчальний рік за середньотижневої тривалості 36 годин.

Обсяг навчальних занять, доручених для проведення конкретному викладачеві, виражений в облікових (академічних) годинах, визначає навчальне навантаження викладача.

Види навчальних занять, що входять в обов`язковий обсяг навчального навантаження викладача відповідно до його посади, встановлюються кафедрою.

Графік робочого часу викладача визначається розкладом аудиторних навчальних занять і консультацій, розкладом або графіком контрольних заходів та іншими видами робіт, передбаченими індивідуальним робочим планом викладача. Час виконання робіт, не передбачених розкладом або графіком контрольних заходів, визначається в порядку, установленому ДДПУ, з урахуванням особливостей спеціальності та форм навчання.

Науково-педагогічний працівник зобов`язаний дотримуватися встановленого йому графіка робочого часу.

За відсутності науково-педагогічного працівника чи іншого працівника завідувач кафедри або керівник структурного підрозділу зобов`язаний терміново вжити заходів щодо його заміни іншим науково-педагогічним працівником чи працівником.

Згідно з п.п.5.10.1, 5.10.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ науково-педагогічним, педагогічним працівникам заборонено змінювати на свій розсуд розклад занять і графіки роботи; передоручати виконання трудових обов`язків.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 760/7225/16-ц (провадження № 61-35225св18), від 18 березня 2020 року у справі № 484/2962/17 (провадження № 61-3225св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 757/28453/14-ц (провадження № 61-10309св18), від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18).

Аналіз вищезазначених норм матеріального права та внутрішніх документів ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» дає підстави для висновку про те, що науково-педагогічні та педагогічні працівники, зобов`язані дотримуватись графіку роботи та розкладу занять та на власний розсуд не мають права його змінювати. Якщо викладач допустив порушення дисципліни, до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Дослідивши письмові докази та показання свідків, беручи до уваги норми чинного законодавства, судом встановлено факт вчинення позивачем ОСОБА_1 13.02.2020 року порушення навчальної дисципліни, передбаченої розкладом занять, тобто позивач порушив вимоги пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника ОСОБА_1 та пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ, що є підставою для застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді догани.

Доводи позивача щодо узгодження заміни викладачів з завідуючою кафедри та виключною виробничою необхідністю спростовується показами свідка ОСОБА_2 , яка повідомила про відсутність виробничої необхідності заміни, оскільки спірну дисципліну може викладати й інший викладач.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що навіть якщо і була проведена заміна викладачів, то така заміна була неофіційною.

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що всі заміни графіку розкладу підлягають узгодженню.

Оспорюваний наказ №43-К від 18.02.2020 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності містить фактичні та конкретні дані щодо причин накладення дисциплінарного стягнення, містить чіткі посилання на неналежність виконання працівником посадових обов`язків, що послужило підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Матеріали справи свідчать про те, що при винесенні догани ОСОБА_1 з боку відповідача порушень трудового законодавства не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при накладенні на позивача ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач діяв в межах своїх повноважень, у спосіб та в порядку, визначеному внутрішніми документами навчального закладу, накладення дисциплінарного стягнення відбулося з дотриманням процедури, визначеної КЗпП України, а притягнення до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим, тому правові підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу №43-К від 18.02.2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани доцента кафедри української мови та літератури ОСОБА_1 , відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» про скасування наказу про дисциплінарне стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлений 09 листопада 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова