Справа № 752/1830/20
Провадження № 2/752/4120/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.09.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Університет-4» про визнання права власності на частину кооперативної квартири, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно ордера вона, її покійний чоловік ОСОБА_2 та двоє їх дітей є квартиронаймачами квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 та її покійний чоловік є членами ЖБК «Університет-4». Внесок за зазначену квартиру склав 7800 карбованців у травні 1989 року, виплачено їх родиною. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після чого відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру. Позивач звернулась до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. З метою оформлення правовстановлюючих документів на квартиру позивач звернулась до відділу державної реєстрації майнових прав на нерухоме майно державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ, було зупинено розгляд заяви про надання документу про набуття, зміну або припинення прав на ѕ зазначеної квартири, після чого відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У зв`язку з викладеним, позивач для захисту своїх прав та законних інтересів звернувся суду з вказаною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, представник позивача надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, свого представника не направив. Надав суду письмовий відзив, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства.

Третя особа направила до суду письмову заяву, в якій просить провести розгляд справи за відсутності представника.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25.01.1961 серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер.

Згідно ордера, виданого на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів № 772 від 22.04.1974 позивач та її покійний чоловік ОСОБА_2 та двоє їх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є квартиронаймачами квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2015 позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено. Вирішено визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положеннями ч. 5 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до довідки, виданої головою правління ЖБК «Університет-4» Білоус Н.В. вих. № 01/01, зазначено, що ОСОБА_1 є членом Житлово-будівельного кооперативу «Університет-4» в проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1974. Вона є власником ј цієї квартири на підставі Рішення Голосіївського районного суду м. Києва справа № 752/11728/14-ц. Сплачено у 09.05.1989 сім тисяч вісімсот карбованців пайового внеску за всю квартиру, тому має право на реєстрацію права власності на ѕ цієї квартири.

Як вбачається з Інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2019 № 40374 від 17.10.2019 зазначено, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрована.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.01.2019, 1/4 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частинами першою та п`ятою статті 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Крім того, згідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Відповідно до роз`яснень п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо.

Згідно з п. 23 наведеної постанови пленуму Верховного Суду, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду з відповідним позовом за правилами позовного провадження.

Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт ведення спільного господарства зі спадкодавцем, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, підтверджуються дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову не підлягає поверненню, оскільки органи місцевого самоврядування звільнені від сплати судового збору за заяви про визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Університет-4» про визнання права власності на частину кооперативної квартири - задовольнити.

Визнати за за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю.Мазур