Справа № 158/2538/19 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/254/20 Категорія: 70 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина та стягнення додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівськго районного суду Волинської області від 03 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина та стягнення додаткових витрат на дитину. Позов мотивує тим, що з 06.10.2007 року по 03.12.2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.12.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дитиною. У 2013 році відповідач звільнився з роботи, тому нею пред`явлено позов про зміну розміру аліментів. Рішенням суду від 02.10.2013 року змінено розмір стягуваних на утримання сина аліментів на тверду грошову суму - 650 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 21 листопада 2013 року вона вдруге одружилася і у неї, народилось ще двох дітей - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 . ЇЇ матеріальний стан погіршився, сімейний стан змінився. З часу ухвалення рішення суду був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, зросли потреби сина, так як він на даний час навчається, відвідує малу комп`ютерну школу, що знаходиться у с. Зміїнець Луцького району, куди вона крім плати за навчання, забезпечує його доїзд, так як проживають вони у с. Прилуцьке Ківерцівського району Волинської області. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, так як заробляє на поїздках за кордон, будує новий будинок, що свідчить про те, що він матеріально забезпечений, хоча одружений, однак інших дітей на утриманні не має. На оплату навчання у малій комп`ютерній академії нею в період з 01.02.2018 року було витрачено 20 936 грн. Також нею понесені витрати на оздоровлення сина за межами України, а саме в Туреччині в період з 13.09.2019 по 20.09.2019 року.

Просить змінити розмір аліментів і стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягнути із ОСОБА_2 в її користь понесені додаткові витрати на розвиток здібностей сина ОСОБА_3 , 2008 року народження, в сумі 10 468 грн. та на оздоровлення в сумі 3762 грн, а всього - 14230 грн.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10648 грн додаткових витрат понесених на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що її вимога про збільшення розміру аліментів була обгрунтована не лише тим, що збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а й тим, що в неї змінився сімейний стан, що потягло за собою зміну матеріального стану. Вона народила ще двох дітей. Однак суд вказану обставину не дослідив і не встановив, незважаючи на подані докази. Вона ніде не працює, оскільки займається вихованням дітей, в неї на утриманні знаходяться, крім сина ОСОБА_3 , ще двоє дітей. Сума аліментів на сина в розмірі 650 грн не відповідає законодавчо визначеному прожитковому мінімуму, вона витрачає на утримання сина в місяць 4000 - 5000 грн. Крім того, вважає, що нею доведено належними доказами суму витрат понесених на оздоровлення сина ОСОБА_3 за кордоном, а тому з відповідача підлягає стягненню половина цих витрат. Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу позивача. Вважає апеляційну скаргу необгрунтованою. Просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, понесених на оздоровлення дитини і переглядається апеляційним судом в цій частині.

Відмовляючи в позові в частині збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для збільшення розміру аліментів і того, що зміни в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів не передбачають можливості зміни розміру аліментів.

Такі висновки суду грунтуються на неповно з`ясованих обставинах справи і зроблені з порушенням норм матеріального права.

З матеріалів справи встановлено, що сторони в справі перебували в шлюбі з 06.10.2007 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.12.2010 року між ними розірвано.

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.12.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дитиною.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2013 року змінено розмір стягуваних з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , 2008 року народження, аліментів з частки від доходу батька на тверду грошову суму розміром 650 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка ОСОБА_4 .

Таким чином, після ухвалення рішення від 02.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2008 року народження, у позивача ОСОБА_1 змінився сімейний стан.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно достатті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів.

Зміна сімейного стану позивача за ст. 192 СК України є самостійною підставою для зміни аліментів. Народження двох дітей свідчить про зміну сімейного стану, яке існувало до ухвалення судами першої інстанції рішення про стягнення аліментів та про зміну розміру аліментів.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, колегія суддів враховує матеріальне становище сторін, неповнолітньої дитини, на утримання якої стягуються аліменти, зміну сімейного стану одержувача аліментів.

Розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 02.10.2013 року (650 грн.), є значно меншим від прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» в розмірі 2118 грн. з 01 липня 2019 року. Суд враховує інтереси дитини та матеріальне становище відповідача у справі, який є працездатною людиною та відповідно до статті 180 СК України зобов`язаний утримувати свою дитину. Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його непрацездатність, поганий стан здоров`я, неможливість працевлаштуватися чи перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітного, неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі1100 грн. щомісячно.

А тому, рішення суду в частині відмови у збільшенні розміру аліментів слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову - змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача, збільшивши їх розмір до 1100 грн щомісячно.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні додаткових витрат на дитину, понесених позивачем на оздоровлення сина.

В позові позивач просила стягнути з відповідача вартість половини понесених нею додаткових витрат на оздоровлення сина в країні Єгипет, яка становить 3762 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем подано копію договору про надання туристичних послуг від 26.06.2019 року, рахунок на оплату від 26.06.2019 року та від 29.08.2019 року із відмітками про фактичну оплату, копію договору про страхування та квитка на літак.

Так, згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою, необхідністю лікування. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Позивач не довела, що син ОСОБА_3 , 2008 року народження, потребує оздоровлення в зв`язку з хворобою, і що відпочинок у Єгипті забезпечує йому таке оздоровлення.

Відпочинок на морі за кордоном не відноситься до додаткових витрат, не викликаний особливими обставинами, охоплюються сплаченими аліментами, тому правові підстави для стягнення половини вартості витрат позивача, понесених у зв`язку з таким відпочинком, відсутні.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні додаткових витрат на оздоровлення дитини слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384 , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2019 року в частині відмови в позові про збільшення розміру аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2013 року, з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 650 грн щомісячно до 1100 (одна тисяча сто) грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: