Справа № 182/4438/20
Провадження № 2/0182/2171/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.11.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, Комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради, третя особа без самостійних вимог - Дніпропетровська обласна рада, про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про поновлення на роботі. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

-09 липня 2014 року між нею та Дніпропетровською обласною радою в особі голови обласної ради ОСОБА_2 був укладений строковий трудовий договір (контракт), згідно якого вона була призначена на посаду головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» на період до 09 липня 2017 року. Строковий трудовий договір (контракт) від 09 липня 2014 року був укладений на підставі статті 16 ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради № 554-26/VI від 20 червня 2014 року. Як на підставу вищевикладених обставин, посилається на ст.21 КЗпП України, якою передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі, дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов й виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 16 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» (редакція, що діяла на час укладання контракту 17.04.2014 року), призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства. Керівники державних, комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком від трьох до п`яти років. Якщо після закінчення строку дії контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія контракту вважається продовженою, відповідно до закону. Статтею 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. Відповідно до п.20 ч.1 ст.43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад, призначення і звільнення їх керівників належить до компетенції обласних рад, а також виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради розглядаються питання про вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників. Отже, під час призначення керівника комунального закладу, є обов`язковою визначальною умовою укладання з таким керівником у письмовій формі контракту, відповідно призначення керівника комунального закладу, без укладання з ним письмового контракту чинним законодавством не передбачено. Таким чином, призначення її на посаду головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарння № 1» відбулося відповідно до ст.16 ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» (в редакції, що діяла на час укладання контракту 17.04.2014 року). Тому, згідно ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.21 КЗпП України, з нею був укладений контракт (строковий трудовий договір) у письмовій формі на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради № 554-26/VI від 20 червня 2014 року. Щодо умов строкового трудового договору (контракту) від 09 липня 2014 року, позивачка посилається на те, що в преамбулі договору зазначено, що вона призначена на посаду головного лікаря закладу на термін з 09 липня 2014 року по 09 липня 2017 року та з нею укладається строковий трудовий договір. Під закладом в договорі визначено КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1". Згідно п.1.1. договору, керівник (позивач) взяв на себе зобов`язання безпосередньо здійснювати поточне управління (керівництво) закладом, забезпечувати ефективне виконання функцій, для яких призначений заклад, використання і зберігання закріпленого за закладом комунального майна, а орган управління майном (відповідач) зобов`язується створювати необхідні умови для роботи керівника. Пунктом 1.2. Договору передбачено, що сторони погодили, що на підставі цього строкового трудового договору виникають трудові відносини між керівником та закладом. Згідно п.5.2. Договору, дія цього строкового трудового договору припиняється відповідно до вимог статей 36, 37 Кодексу законів про працю. Відповідно до п.5.6. Договору, закінчення терміну дії цього строкового трудового договору є підставою для його припинення та трудові відносини з керівником, при цьому, розриваються на підставі п.2 ст.36 Кодексу законів про працю України. Продовження трудових відносин з керівником після закінчення терміну дії цього строкового трудового договору відбувається шляхом укладання, на підставі відповідного рішення Органу управління майном, строкового трудового договору на новий термін. При цьому, строк дії саме строкового трудового Договору у вказаному Договорі сторонами не погоджений. Тобто, законодавець, як і в даному договорі, розділяє поняття «термін призначення на посаду» та «строк трудового договору (контракту)». Отже, згідно контракту, вона була призначена на посаду та термін 3 роки, але строк трудового договору (контракту) сторонами не погоджений, тому невизначений, в зв`язку з чим вважає, що він є укладеним на невизначений строк. Крім цього, посилається на прийняті відносно неї розпорядження:

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 42-КП від 07.07.2017 року її було звільнено з посади головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 10 липня 2017 року строком на 1 місяць;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 53-КП від 01.08.2017 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 11 серпня 2017 року строком на 1 місяць;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 59-КП від 31.08.2017 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 12 вересня 2017 року строком на 1 місяць;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 74-КП від 11.10.2017 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 13 жовтня 2017 року строком на 1 місяць;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 83-КП від 27.10.2017 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст. 36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 14 листопада 2017 року строком на 1 місяць;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 97-КП від 08.12.2017 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст. 36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 15 грудня 2017 року строком на 1 місяць;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 99-КП від 26.12.2017 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст. 36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 16 січня 2018 року строком на 1 місяць;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 6-КП від 12.02.2018 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 19 лютого 2018 року строком на 1 місяць;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 11-КП від 14.03.2018 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 20 березня 2018 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 20-КП від 16.05.2018 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 21 травня 2018 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 25-КП від 25.06.2018 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 23 липня 2018 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 35-КП від 31.08.2018 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 24 вересня 2018 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 70-КП від 19.11.2018 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст. 36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням

-

-

-її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 26 листопада 2018 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 97-КП від 22.12.2018 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 28 січня 2018 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 25-КП від 26.02.2019 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря Закладу з 29 березня 2019 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 79-КП від 26.04.2019 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України «29» травня 2018 року. А також, цим же розпорядженням її було визначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 30 травня 2019 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 101-КП від 02.07.2019 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її а було призначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 31 липня 2019 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 109-КП від 23.08.2019 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки генерального директора Закладу з 01 жовтня 2019 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 158-КП від 29.11.2019 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 02 грудня 2019 року строком на 2 місяці;

-Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 19-р від 31.01.2020 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу з 02.02.2020 року у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 03 лютого 2020 року по 03 квітня 2020 року;

-Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 141 від 01.04.2020 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу з 03.04.2020 року, у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 04 лютого 2020 року по 04 червня 2020 року;

-Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 198к від 04.06.2020 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу з 05.06.2020 року, у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 05 червня 2020 року по 05 липня 2020 року. При цьому, з розпорядженням про звільнення від 04.06.2020 року її було ознайомлено 05.06.2020 року, тобто на наступний день після такого звільнення;

-Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 215к від 26.06.2020 року її було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» з 05 червня 2020 року, у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України), з яким вона ознайомилась 30.06.2020 року;

-Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісак А.П. № 220к від 30.06.2020 року внесено зміни до Розпорядження голови Нікопольської міської ради Фісак А.П. № 215к від 26.06.2020 року «Про звільнення виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» Соломахи О.А.», замінивши слово «червня» на слово «липня», з яким вона ознайомилась 03.07.2020 року.

Тобто, її з серпня 2017 року по липень 2020 року 23 рази було призначено та звільнено з посади керівника закладу, у зв`язку з закінченням строку дії строкового трудового договору, який, на думку відповідачів, укладався на місяць-два. В той же час, крім договору від 09.08.2014 року, жодного письмового строкового трудового договору з нею відповідачі не підписували, при цьому, укладання трудового договору (контракту) передбачено Законом України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» строком від трьох до п`яти років. Відповідно, третя особа та відповідачі діяли всупереч вимогам чинного законодавства, що призводить до постійного та триваючого порушення трудових прав. Також, в обґрунтування свого позову, посилається на організаційні зміни та правонаступництво. Згідно рішення Дніпропетровської обласної ради № 342-13/VII від 22 червня 2018 року, Комунальний заклад «Нікопольська міська лікарня № 1», було реорганізовано у Комунальне підприємство «Нікопольська міська лікарня № 1». Дата запису: 02.11.2018 року. Рішенням Дніпропетровської обласної ради № 552-20/VII від «13» грудня 2019 року КП «Нікопольська міська лікарня № 1» було передано до комунальної власності територіальної громади міста Нікополя. Рішенням Нікопольської міської ради № 1-57- VII від 20 грудня 2019 року надано згоду на прийняття комунального підприємства до комунальної власності територіальної громади міста Нікополя. Рішенням Нікопольської міської ради № 71-57- VII від 20 грудня 2019 року змінено назву закладу на Комунальне підприємство «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» (код 26238302). Відповідно до п.1.4. Статуту КП «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1». При цьому, за правилами статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб, майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Тобто, при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому, до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі, обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу). У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення), дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 стаття 40 КЗпП України, якою передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників і звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до п.1.3. Статуту КП «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради», власником та органом управління підприємства є Нікопольська міська рада. Таким чином, у зв`язку зі зміною власника майна та реорганізацією закладу, строковий трудовий договір (контракт) від 09 липня 2014 року, що укладений з нею, є укладеним з новим власником, так як відповідач не провів звільнення, відповідно до ст.40 КЗпП України, а звільнив її саме на підставі п.2 ст.36 КЗпП України. Щодо Положення про порядок призначення її на посаду та звільнення з посади зазначає наступне. Під час прийняття рішення Дніпропетровської обласної ради № 554-26/VI від 20 червня 2014 року та в усіх розпорядженнях голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. Рада та Голова Ради керувалися ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та порядком призначення керівників підприємств, які перебувають в управлінні Дніпропетровської обласної ради, затвердженим Положенням про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств. Підпунктом 5.1.5 пункт) 5.1. Положення передбачено, що розгляд питання щодо розірвання, в тому числі, достроково, строкового трудового договору (контракту) та звільнення керівника підприємства, установи або закладу, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, проводиться у разі: закінчення терміну дії укладеного з керівником строкового трудового договору (контракту). Відділ комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради або інший орган, уповноважений Дніпропетровською обласною радою, за місяць до закінчення терміну дії укладеного з керівником підприємства, закладу, установи строкового трудового договору (контракту) та, у разі неприйняття рішення про його переукладання, повинен направити керівникові письмове повідомлення про припинення трудових відносин. Таким чином, прийняття розпоряджень Головою Дніпропетровської обласної ради у період з 2017 по 2019 рік відбувалися саме лише на підставі Положення. При цьому, з 2017 року розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради приймались без врахування спеціальних законів, а саме: ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» та КЗпП України, що суперечить чинному законодавству в частині обов`язкового укладання з нею контракту у письмовій формі. Отже, фактично переукладання трудового договору (контракту) жодного разу не відбувалось. Згідно ст.9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Так, у разі не укладання нових строкових трудових договорів, вона продовжувала свої трудові обов`язки на підставі трудового договору (контракту), що був укладений 09.07.2014 року. Таким чином, Нікопольський міський голова, відповідно до чинного спеціального законодавства, не мав повноважень призначати на посаду Генерального директора КП «Нікопольська міська лікарня № 1» НМР», особу, яка не відповідає вимогам ст.16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», та з якою не укладений відповідний контракт. Порядок та повноваження, що визначені у положенні про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Дніпропетровської області, затвердженим рішенням Дніпропетровської обласної ради від 23/03/2007 року № 123-7/V, також на міського голову не розповсюджуються. Відповідно, Нікопольський міський голова, приймаючи розпорядження про призначення «виконуючим обов`язки» на строк один місяць, та надалі розпорядження про звільнення зобов`язаний був керуватись чинним законодавством, а саме - КЗпП України. Відповідно до п.7.2. Статуту КП «Нікопольська міська лікарня № 1» НМР», поточне керівництво (оперативне управління) підприємством здійснює генеральний директор підприємства, який призначається на посаду та звільняється з неї розпорядженням міського голови. Порядок проведення та умови конкурсу щодо обрання генерального директора підприємства визначаються чинним законодавством України. Строк, права, обов`язки й відповідальність Генерального директора підприємства, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом. Міський голова своїм розпорядженням тимчасово (з дня виникнення вакантної посади дo призначення Генерального директора підприємства за результатами конкурсу) покладає виконання обов`язків Генерального директора підприємства на особу з числа штатних працівників підприємства. Отже, у разі прийняття Нікопольським міським головою розпорядження про призначення «виконуючим обов`язки» Генерального директора, таке призначення мало відбуватися лише у відповідності до ст.ст.32 - 34 КЗпП і статуту, положення якого не можуть суперечити чинному законодавству, у тому числі, КЗпП. Тому тимчасове призначення особи на посаду Генерального директора можливе з числа штатних працівників закладу, у іншому випадку - призначення особи на посаду не з числа штатних працівників не може бути тимчасовим призначенням, тобто суперечить чинному законодавству. Тому, такі призначення також відбувались не у відповідності до ст.ст.32 - 34 КЗпП, так як покладання «виконання обов`язків Генерального директора підприємства на особу з числа штатних працівників підприємства», не відповідало дійсності, у зв`язку з тим, що вона не була «іншим штатним працівником підприємства», крім посади головного лікаря з 2014 року, а з 2019 року - Генеральним директором. З метою правильного вирішення даного спору, необхідно вірно визначити правові відносини, що склалися при призначенні її «виконуючим обов`язки» керівника закладу. Отже, правове становище особи, яка тимчасово виконує обов`язки на посаді, залежить від того, чи призначена вона для виконання обов`язків на вакантну посаду або для заміщення тимчасово відсутнього працівника. Так, виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника (хвороба, відпустка) вважається тимчасовим заміщенням. Воно допускається у разі виробничої необхідності або може бути пов`язаним з розпорядчими функціями і з правом підпису відповідних документів. Про тимчасове призначення вказано лише у ст.ст.32 - 34 Кодексу законів про працю, згідно з якими, у разі виникнення ситуації заміни тимчасово відсутнього працівника, роботодавець може доручати працівникові виконання обов`язків, передбачених характеристиками інших посад, а також додаткові обов`язки, на підставі локального нормативного акта. При цьому, тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за згодою працівника, а у разі відсутності такої згоди, тимчасове переведення працівника має бути на строк до одного місяця. Трудове законодавство України, а саме - КЗпП України - згадує про конструкцію «виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника» лише у випадку, коли інший працівник тимчасово відсутній на роботі (хвороба, відпустка), але за ним зберігається посада (ст.105 Кодексу законів про працю України). Необхідно зазначити, що у такому випадку жодних записів у трудовій книжці не здійснюється, але працівникові обов`язково доплачують за виконання додаткових обов`язків. За змістом норм, що містяться у зазначених актах, в їх системному зв`язку, виконання службових обов`язків за більш відповідальною посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це пов`язане з розпорядчими функціями, працівником, який працює на тому ж підприємстві, в установі, організації, є тимчасовим заміщенням. Тимчасове виконання обов`язків за посадою відсутнього працівника покладається на іншого працівника наказом (розпорядженням) на підприємстві. Працівник, який заміщує тимчасово відсутнього працівника, на період такого заміщення звільняється від виконання обов`язків, обумовлених трудовим договором за основним місцем роботи. Працівнику, що заміщує, виплачується різниця між фактичним окладом і посадовим окладом працівника, якого він заміщує. Таким чином, згідно норм КЗпП України, призначення працівника, який не має на даному підприємстві основного місця роботи, виконуючим обов`язки на вакантну посаду (працівника, якого взагалі не існує) не є тимчасовим заміщенням. Таке призначення, по суті, є переведенням особи на іншу постійну роботу або призначенням особи на посаду за погодженням між сторонами трудового договору. Враховуючи видання наказу про прийняття на посаду працівника, припинення трудових відносин з таким працівником можливе за нормами КЗпП України, яким взагалі не передбачені окремі підстави звільнення для працівників, що прийняті на посаду з позначкою «виконуючий обов`язки». Відповідно призначення її на посаду головного лікаря (Генерального директора) як виконуючого обов`язки, у даному випадку суперечить чинному законодавству, так як вона не виконувала обов`язки тимчасово відсутнього працівника, не мала іншого основного місця роботи, відповідно таке призначення є саме на посаду головного лікаря, на підставі розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради № 42-КП від 07.07.2017 pоку, яке було затверджено (погоджено) рішенням Дніпропетровської обласної ради від 14.07.2017 року № 224-9/VII, що свідчить про існування трудових відносин з нею на підставі трудового договору, що був укладений 09.07.2014 року. Отже, всі трудові відносини повинні ґрунтуватися на принципах соціального захисту та рівності для всіх підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, що, зокрема, має відображатись у встановленні вичерпного переліку умов та підстав виникнення та припинення таких відносин. Враховуючи те, що вона фактично продовжувала свої трудові обов`язки на посаді головного лікаря (Генерального директора) з 09.07.2014 року та після 09.08.2017 року до часу звільнення безперервно шість років (без переукладання інших контрактів чи строкових трудових договорів), вважає, що дія контракту від 09 серпня 2014 року є продовженою на невизначений строк. Враховуючи те, що дія строкового трудового договору (контракту) від 09 серпня 2014 року є продовженою на невизначений строк, її звільнення на підставі п.2 ст.36 КЗпП України є незаконним, так як звільнення у зв`язку з закінченням строку трудового договору до трудових договорів, які укладені на невизначений строк, не може бути застосоване. Отже, відповідач незаконно звільнив її на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, що є підставою для скасування розпорядження голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. №215к від 26.06.2020 року про звільнення з посади виконуючого обов`язки Генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» з 05.07.2020 року, у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). Крім цього, вважає, що всі дії, вчинені відповідачем, є незаконними, в тому числі, й щодо її звільнення у вихідний день. Згідно зі статтею 142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил. Відповідно до ч.1 ст.52 КЗпП України, для працівників установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п`ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації, з додержанням установленої тривалості робочого тижня. При цьому, днем звільнення є дата 05.07.2020 року, хоча це був вихідний день (неділя), а тому заклад та вона не працювали. Статтею 67 КЗпП України визначено, що загальним вихідним днем є неділя. Другий вихідний день при п`ятиденному робочому тижні, якщо він не визначений законодавством, визначається графіком роботи підприємства, установи, організації, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації, і, як правило, має надаватися підряд з загальним вихідним днем. Таким чином, вважає, шо звільнення у вихідний день, є порушенням її прав та, в даному випадку, свідчить про протиправність розпорядження, що є підставою для скасування такого рішення відповідача. Даний факт підтверджується правилами трудового розпорядку, а вихідний день підтверджується витягом з графіку обліку робочого часу за липень 2020 pоку та табель робочого часу за липень 2020 року. Виходячи з положень ст.47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Оскільки день звільнення був вихідним днем (неділею), заклад та вона не працювали і трудову книжку вона отримала лише 06.07.2020 року (у понеділок). Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш, як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ч.3 п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року зі змінами, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно до пп.б) п.4 Постанови KM України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» за № 100 від 08.1995 року, до розрахунку не входять одноразові виплати, які носять компенсаційний характер та які нараховуються з метою відшкодування працівникам матеріальних витрат, пов`язаних з виконанням трудових чи інших передбачених законом обов`язків, та характер допомоги (за невикористану відпустку, вихідна допомога, матеріальна допомога тощо) ст.ст.44, 83, 120, 121, 125 КЗпП України. Премії, винагороди та інші заохочувальні виплати, які пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій, відповідно до п.3 даної Постанови, включаються до розрахунку. Тобто, всі виплати, в тому числі, одноразові, які пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (високі досягнення в праці; високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою та інші, виробничі премії; одноразова винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо, включаються до розрахунку. Тому, оскільки їй невідомо, в проміжок якого часу дана справа розглянеться та даний спір вирішиться, суму середнього заробітку просить розраховувати по день постановлення рішення, сума середньоденного заробітку якого складає 3 884, 30 грн. Таким чином, на підставі викладеного, просить суд визнати продовженим на невизначений строк трудовий договір від 09 серпня 2014 року, укладений між нею та Дніпропетровською обласною радою, зі зміною органу управління майном - Нікопольською міською радою, про призначення її керівником Комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради». А також скасувати пункт 2 Розпорядження голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 215к від 26.06.2020 року про звільнення з посади виконуючого обов`язки Генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» з 05.06.2020 року у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України) та поновити її на посаді Генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради». Крім того, стягнути з комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня №1» Нікопольської міської ради» на її користь середній заробіток з 01 липня 2020 року по день постановлення рішення у справі.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.135-136).

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідач - міський голова Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Фісак А.П. - своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, скористався та 02 вересня 2020 року подав до суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначив наступне.

Згідно ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права та обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі, дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Так, між позивачем та Дніпропетровською обласною радою було укладено строковий трудовий договір від 09.07.2014 року, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду Головного лікаря комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради на термін з 09.07.2014 року по 09.07.2017 року, згідно з рішенням Дніпропетровської обласної ради від 20.06.2014 pоку № 554-26/VI. Порядок укладення трудового договору передбачений Положенням про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, затвердженого рішенням обласної ради від 23.03.2007 року № 123-7/V. Відповідно до п.1.3. Положення, питання про призначення на посаду і звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, вирішуються виключно на сесіях обласної ради, відповідно до ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Кодексу законів про працю України, інших законодавчих, нормативно-правових актів та цим Положенням. Так, на сесії Дніпропетровської обласної ради 20.06.2014 року було прийнято рішення за № 554-26/VI, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду Головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» 09.07.2014 року з укладання трудового договору строком на 3 (три) роки. Згідно п.4.1. Положення, рішення про призначення на посаду керівника підприємства, установи або закладу є підставою для укладення трудового договору (контракту) з керівником, який підписується уповноваженою особою Дніпропетровської обласної ради і працівником, який призначається на посаду керівника підприємства, установи, закладу. Так, у встановленому на той час порядку та у відповідний спосіб і було укладено спірний трудовий договір з позивачкою, що погодила всі умови договору без застережень, шляхом проставляння власноручного підпису та який був скріплений печаткою. Таким чином, твердження позивачки про те, що сторонами не погоджено строк дії строкового трудового договору, є хибними та не відповідають дійсності, оскільки в самому трудовому договорі чітко вказаний період, на який позивач призначається у якості головного лікаря, а саме: з 09.07.2014 року по 09.07.2017 року, що дорівнює трирічному терміну як і зазначено в рішенні Дніпропетровської обласної ради. Згідно п.5.6. строкового трудового договору, закінчення терміну його дії є підставою для його припинення і трудові відносини з керівником, при цьому, розриваються на підставі пункту 2 ст.36 КЗпП України. В той же час, умовами договору передбачена можливість продовження трудових відносин з керівником після закінчення терміну його дії, шляхом укладення, на підставі відповідного рішення органу управління майном, строкового трудового договору на новий термін. Однак, Дніпропетровською обласною радою не було прийнято рішення щодо переукладення на новий термін трудового договору та у зв`язку із закінченням дії строкового трудового договору, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України, 09.07.2017 року Головою Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_3 видано розпорядження № 42-КП «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», яким було звільнено ОСОБА_1 з посади головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР. І цим же розпорядженням ОСОБА_1 призначено 10.07.2017 року виконуючим обов`язки головного лікаря. Вказані призначення відбувались відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, затвердженого рішенням обласної ради від 23.03.2007 року № 123-7/V. Зокрема, абзацом 1.3. вказаного положення передбачено, що у разі, якщо підприємства, установи та заклади у міжсесійний період залишились без керівника, Голова обласної ради своїм розпорядженням на строк до трьох місяців призначає на посаду осіб, що виконують обов`язки керівників підприємств, установ або закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області. Позивачка, в обґрунтування своїх вимог щодо продовження дії спірного трудового договору, посилається на норми ст.16 ЗУ «Про основи законодавства України охорону здоров`я», зокрема, ч.8,9, де зазначено, що призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства. Керівники державних, комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком від трьох до п`яти років. Якщо після закінчення строку дії контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія контракту вважається продовженою, відповідно до закону. Порядок укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я та типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я та типової форми контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 642, укладення контракту є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я на посаду з дня, зазначеного у контракті. Пунктом 2 Порядку встановлено, що призначення на посаду керівника закладу здійснюється відповідно до законодавства керівником органу, до сфери управління якого належить (в управлінні якого перебуває) заклад, або за рішенням обласної, районної ради чи сільським, селищним, міським головою. Відповідно до п.4 цього порядку, контракт укладається на строк від трьох до п`яти років. Якщо після закінчення строку дії контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія контракту вважається продовженою, відповідно до закону. Аналогічна норма щодо врегулювання трудових правовідносин в результаті закінчення строку трудового договору міститься в п.5.1.5. Положення, який регламентує, що відділ комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради або інший орган, уповноважений Дніпропетровською обласною радою, за місяць до закінчення терміну дії укладеного з керівником підприємства, закладу, установи строкового трудового договору (контракту) та у разі неприйняття рішення про його переукладення, повинен направити керівникові письмове повідомлення про припинення трудових правовідносин. В свою чергу, п.5.2. Положення передбачено, що рішення про припинення трудових відносин з керівником підприємств, установ та закладів культури, науки, освіти, охорони здоров`я, спорту сім`ї та молоді приймаються обласною радою на підставі пропозицій відділу з питань соціально-культурної сфери виконавчого апарату обласної ради, з урахуванням подань галузевих управлінь облдержадміністрації, крім випадків, передбачених п.1.3. Положення. Однак, позивач не стверджує однозначно, що їй не направлялось, як того вимагає діюче законодавство, письмове повідомлення про припинення трудових відносин. Вказані обставини може підтвердити Дніпропетровська обласна рада. Крім того, фактично орган управління майном, звільняючи позивачку з посади головного лікаря, фактично підтвердив відсутність намірів на укладання трудового договору на новий термін. Закінчення терміну дії контракту і видання у зв`язку із наказом або розпорядження про звільнення не є ініціативою про розірвання трудового договору, а лише доводить відсутність ініціативи переукласти або продовжити трудовий контракт, тобто відсутність ініціативи встановити трудові відносини. У такому разі звільнення має бути проведено саме на підставі п.2 ст.36 КЗпП України - закінчення строку дії контракту. З огляду на викладене, строковий трудовий договір від 09.07.2014 року припинив дію 09.07.2017 року включно та звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря відбулось, згідно вимог п.2 ст.36 КЗпП України. Наступні трудові відносини з позивачкою, починаючи з 10.07.2017 року відбувались виключно на підставі розпоряджень голови Дніпропетровської обласної ради до грудня 2019 року із січня по липень 2020 року - розпоряджень міського голови Нікопольської міської ради. Щодо наявності трудових відносин на підставі розпоряджень Голови Дніпропетровської обласної ради та Нікопольської міської ради, зазначають наступне. Статтею 24 КЗпП України регламентовано форма і випадки укладення трудового договору. В тому числі, ч.3 цієї статті передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, законодавець передбачає можливість укладення трудового договору шляхом оформлення відповідного наказу чи розпорядження. Такої позиції притримується і Верховний суд України у п.7 Пленуму якого «Про практику розгляду судом трудових спорів» передбачено, що, згідно зі ст.24 КЗпП, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Тобто, починаючи з 10.07.2017 року, на підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 07.07.2017 року № 42-КП, ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки Головного лікаря строком на один місяць. Трудові правовідносини позивачки, пов`язані з виконанням обов`язків Головного лікаря комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради», а згодом і виконуючого обов`язки Генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради», у зв`язку із проведеною реорганізацією, відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради від 22.06.2018 року № 342-13/VII «Про питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської обласної ради», а також після заміни засновника на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради від 13.12.2019 року № 71-57 «Про деякі питання управління майном, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» на Нікопольську міську раду, продовжували тривати до липня 2020 року. Тобто, ОСОБА_1 після закінчення терміну дії спірного строкового трудового договору на посаді Головного лікаря, протягом трьох років виконувала обов`язки керівника закладу/підприємства. За вказаний період позивачка жодного разу не зверталася до суду про порушення трудових правовідносин, пов`язаних з погіршенням умов праці. Разом з тим, вона погоджувалася виконувати обов`язки керівника закладу/підприємства саме на той строк, який був зазначений в розпорядженнях. Так, розпорядженнями голови Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_1 була призначена виконувати обов`язки керівника закладу/підприємства. Протягом вказаного часу, що дорівнює майже 2,5 року, Дніпропетровською обласною радою оформлення трудових правовідносин, пов`язаних з виконанням обов`язків керівника, відбувалось, відповідно до абз.3 п.1.3. та 3.1. Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, затвердженого рішенням обласної ради від 23.03.2007 року. Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 13.12.2019 pоку № 552-20/VII «Про деякі питання управління майном, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» вирішено передати майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області: юридичну особу - комунальне підприємство «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та закріплене за нею на праві оперативного управління майно до комунальної власності м.Нікополя за умови прийняття відповідного рішення Нікопольською міською радою, згідно з чинним законодавством України. На виконання вказаного рішення обласної ради, Нікопольська міська рада 20.12.2019 року надала відповідну згоду на прийняття вказаної лікарні до комунальної власності територіальної громади м.Нікополя. 20.12.2019 року рішенням Нікопольської міської ради № 71-57 було затверджено КП «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» у новій редакції із заміною засновника на Нікопольську міську раду, що є власником та органом управління майном підприємства (п.1.3. Статут підприємства). Отже, розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 29.11.2019 року «Про кадрові питання деяких комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», яким призначено позивачку виконувати обов`язки генерального директора терміном на 2 місяці з 02.12.2019 року, в той час, коли для Нікопольської міської ради як правонаступника є обов`язковим для виконання, терміном до 02.02.2020 року. Після спливу вказаного строку, розпорядженням Нікопольського міського голови від 31.01.2020 року № 19-р ОСОБА_1 - виконуючу обов`язки Генерального директора звільнено 02.02.2020 року за п.2. ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору, а з 03.02.2020 року призначено виконуючим обов`язки Генерального директора по 03.04.2020 року. Розпорядженням міського голови від 01.04.2020 року № 141 к, відбулось наступне призначення виконувати обов`язки Генерального директора протягом 2-х місяців, а саме: з 04.04.2020 року по 04.06.2020 року. В період з 05.06.2020 року по 05.07.2020 року ОСОБА_1 виконувала обов`язки Генерального директора на підставі розпорядження міського голови від 04.06.2020 року № 198 к. В оскаржуваному позивачкою розпорядженні міського голови від 26.06.2020 року № 215 к «Про звільнення виконуючого обов`язки Генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня №1» Нікопольської міської ради» допущено технічну помилку, яка полягає в тому, що позивачку звільнено 05.06.2020 року. Наступним розпорядженням від 30.06.2020 року № 220к вказану помилку виправлено та внесено відповідні зміни і слово «червня» замінено на слово «липня». Крім цього, у відзиві міститься посилання щодо правомірності призначень та звільнень позивачки з посади виконуючого обов`язки Головного лікаря, на підставі розпоряджень міського голови Нікопольської міської ради, у відповідності до яких відповідач зазначає наступне. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 10 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова призначає та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених ч.2 ст.21 Закону України «Про культуру». Таке призначення також є підставою для видання розпорядчого акта, що породжує трудові правовідносини. Згідно ч.8 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. З огляду на викладене, керуючись діючим законодавством, вважають, що відповідачем, в межах наданих йому повноважень, було видано всі розпорядження відносно ОСОБА_1 . Тобто, фактично вказані призначення відбувались на підставі заяв ОСОБА_1 на ім`я міського голови ОСОБА_4 , в яких безпосередньо нею зазначався період, на який вона просить призначити її виконуючим обов`язки Генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради». При цьому, вказує, що ОСОБА_1 у своєму позові залишено поза увагою те, що, крім виконання обов`язків Генерального директора, вона займала посаду лікаря з ультразвукової діагностики на 0,25 ставки та посади лікаря акушера-гінеколога на 0,25 ставки, що підтверджується наступними документами: наказом Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 02.12.2019 pоку № 1650-O «Про роботу за сумісництвом керівників закладів охорони здоров`я» з витягом додатку № 1; наказом Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 02.01.2020 року № 8-ю «Про роботу за сумісництвом керівників закладів охорони здоров`я» з витягом додатку № І; наказом відділу охорони здоров`я Нікопольської міської ради від 03.02.2020 року № 44 «Про роботу за сумісництвом ОСОБА_1 ». Крім цього, відповідач в своєму відзиві на позовну заяву додатково зупинився на правомірності призначення ОСОБА_1 виконуючою обов`язки керівника закладу охорони здоров`я, виходячи з наступного. Позивачка в позовній заяві постійно вказує на порушення Нікопольською міською радою норм ст.16 ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», ст.39-1 КЗпП України, зміст яких зводиться до того, якщо трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений термін. Однак, позивачка чомусь не враховує той, факт, що законодавець чітко передбачив умови-застереження щодо продовження трудових відносин, а саме: «якщо після закінчення строку дії договору жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк». Отже, вказаний в розпорядженнях міським головою період, на який призначається позивачка виконувати обов`язки Генерального директора, а саме «з» по «по» і є наміром роботодавця та повідомленням припинити вказані трудові правовідносини. Таким чином, на підставі вищевикладеного, Нікопольська міська рада Дніпропетровської області просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.143-153).

Відповідач - КП «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» - будучи належним чином повідомленим (про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.139), своїм правом на подання відзиву не скористався,

Третя особа без самостійних вимог - Дніпропетровська обласна рада - будучи належним чином повідомленою (про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.138), будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надала.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як встановлено судом, 09 липня 2014 року між ОСОБА_1 та Дніпропетровською обласною радою в особі голови обласної ради ОСОБА_2 був укладений строковий трудовий договір (контракт), згідно якого позивачка по справі була призначена на посаду головного лікаря КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» на період до 09 липня 2017 року. Строковий трудовий договір (контракт) від 09 липня 2014 року був укладений на підставі статті 16 ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради № 554-26/VI від 20 червня 2014 року (а.с.24-30, 71-76). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , на підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 42-КП від 07.07.2017 року, було звільнено з посади головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 10 липня 2017 року строком на 1 місяць (а.с.41). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 53-КП від 01.08.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було знову призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 11 серпня 2017 року строком на 1 місяць (а.с.42). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 59-КП від 31.08.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її знову було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 12 вересня 2017 року строком на 1 місяць (а.с.43). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 74-КП від 11.10.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 13 жовтня 2017 року строком на 1 місяць (а.с.44). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 83-КП від 27.10.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 14 листопада 2017 року строком на 1 місяць (а.с.45). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 97-КП від 08.12.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 15 грудня 2017 року строком на 1 місяць (а.с.46). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 99-КП від 26.12.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 16 січня 2018 року строком на 1 місяць (а.с.47). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 6-КП від 12.02.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 19 лютого 2018 року строком на 1 місяць (а.с.48). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 11-КП від 14.03.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 20 березня 2018 року строком на 2 місяці (а.с.49). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 20-КП від 16.05.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 21 травня 2018 року строком на 2 місяці (а.с.50). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 25-КП від 25.06.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 23 липня 2018 року строком на 2 місяці (а.с.51). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 35-КП від 31.08.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 24 вересня 2018 року строком на 2 місяці (а.с.52). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 70-КП від 19.11.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 26 листопада 2018 року строком на 2 місяці (а.с.53). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 97-КП від 22.12.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 28 січня 2018 року строком на 2 місяці (а.с.54). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 25- КП від 26.02.2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки головного лікаря закладу з 29 березня 2019 року строком на 2 місяці (а.с.55). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 79-КП від 26.04.2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України «29» травня 2018 року. А також, цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки Генерального директора закладу з 30 травня 2019 року строком на 2 місяці (а.с.56). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 101-КП від 02.07.2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки Генерального директора закладу, відповідно до п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки Генерального директора закладу з 31 липня 2019 року строком на 2 місяці (а.с.57). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 109-КП від 23.08.2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки Генерального директора закладу, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки Генерального директора закладу з 01 жовтня 2019 року строком на 2 місяці (а.с.58). Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради Пригунова Г. № 158-КП від 29.11.2019 року ОСОБА_1 знову було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України. І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки Генерального директора закладу з 02 грудня 2019 року строком на 2 місяці (а.с.59).

За таких обставин, твердження відповідача стосовно відсутності наміру голови Дніпропетровської обласної ради на укладання трудового договору з позивачем ОСОБА_1 на новий термін, на думку суду, є хибним, оскільки, з огляду на матеріали справи, контракти з ОСОБА_1 саме головою Дніпропетровської обласної ради укладались і переукладались 19 разів, що ніяк не може свідчити про небажання третьої особи продовжувати трудові відносини з ОСОБА_1 , шляхом підписання трудового договору (контракту) на новий термін.

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Комунальний заклад «Нікопольська міська лікарня № 1» було реорганізовано у Комунальне підприємство «Нікопольська міська лікарня № 1», про що свідчить рішення Дніпропетровської обласної ради № 342-13/VII від 22 червня 2018 року та дата запису, що датується 02 листопада 2018 року (а.с.89-102). Рішенням Нікопольської міської ради № 1-57- VII від 20 грудня 2019 року надано згоду на прийняття комунального підприємства до комунальної власності територіальної громади міста Нікополя та рішенням Нікопольської міської ради № 71-57- VII від 20 грудня 2019 року змінено назву закладу на Комунальне підприємство «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» (код 26238302) (а.с.79) Тобто, відповідно до п.1.3. Статуту КП «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради», власником та органом управління підприємства є Нікопольська міська рада (а.с.103-116).

Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 19-р від 31.01.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу з 02.02.2020 року у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). І цим же розпорядженням її було знову призначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 03 лютого 2020 року по 03 квітня 2020 року (а.с.64). Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 141 від 01.04.2020 року ОСОБА_1 знову було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу з 03.04.2020 року у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). Та цим же розпорядженням її було в черговий раз призначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 04 лютого 2020 року по 04 червня 2020 року (а.с.60). Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 198к від 04.06.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора закладу з 05.06.2020 року у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). І цим же розпорядженням її було призначено виконуючим обов`язки генерального директора закладу з 05 червня 2020 року по 05 липня 2020 року.

Тобто, головою Нікопольської міської ради ОСОБА_4 теж тричі переукладались контракти з ОСОБА_1 , що також, на думку суду, навряд чи свідчить про небажання відповідача 1 продовжувати трудові відносини з ОСОБА_1 , шляхом підписання трудового договору (контракту) на новий термін.

Крім того, з розпорядженням про звільнення від 04.06.2020 року ОСОБА_1 , за твердженням позивачки по справі, було ознайомлено 05.06.2020 року, тобто на наступний день після звільнення (а.с.61). Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. №215к від 26.06.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» закладу з 05 червня 2020 року у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України), з яким вона ознайомилась, за твердженням позивачки по справі, лише 30.06.2020 року (а.с.62).

Доказів на спростування данних тверджень відповідачем 1 до суду не надано.

Розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 220к від 30.06.2020 року було внесено зміни до Розпорядження голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 215к від 26.06.2020 року «Про звільнення виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня №1» Нікопольської міської ради» ОСОБА_1 , де замінено слово «червня» на слово «липня» (з яким вона ознайомилась 03.07.2020 року) (а.с.63).

Тобто, фактично, розпорядженням голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. №215к від 26.06.2020 року позивача по справі ОСОБА_1 було звільнено з посади виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня №1» Нікопольської міської ради» у вихідний день неділю 5 липня 2020 року.

Відповідно до ст.142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Відповідно до ч.1 ст.52 КЗпП України, для працівників установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п`ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації, з додержанням установленої тривалості робочого тижня (ст.50 і 51).

При цьому, днем звільнення є дата 05.07.2020 року, хоча це був вихідний день (неділя), а тому заклад і позивачка не працювали (будь-яких доказів на спростування даного факту відповідачами до суду на надано).

Згідно ст.67 КЗпП України, загальним вихідним днем є неділя. Другий вихідний день при п`ятиденному робочому тижні, якщо він не визначений законодавством, визначається графіком роботи підприємства, установи, організації, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації, і, як правило, має надаватися підряд з загальним вихідним днем.

Таким чином, суд погоджується з думкою позивачки і також вважає її звільнення у вихідний день - порушенням її прав.

Звільнення ОСОБА_1 у неділю 05.07.2020 року свідчить про протиправність розпорядження міського голови А.П.Фісака та є підставою для скасування рішення відповідача 1.

Крім того, згідно п.п.5.1.5 п.5.1 «Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Дніпропетровської області», розгляд питання щодо розірвання, в тому числі, достроково, строкового трудового договору (контракту) та звільнення керівника підприємства, установи або закладу, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, проводиться у разі закінчення терміну дії укладеного з керівником строкового трудового договору (контракту). Відділ комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради або інший орган, уповноважений Дніпропетровською обласною радою, за місяць до закінчення терміну дії укладеного з керівником підприємства, закладу, установи строкового трудового договору (контракту) та у разі неприйняття рішення про його переукладання, повинен направити керівникові письмове повідомлення про припинення трудових відносин.

Жодного такого повідомлення, в тому числі, і про розірвання останнього контракту, позивачка по справі, за її твердженням, не отримувала. Відповідач 1 будь-яких доказів на спростування цього факту до суду не надав, обмежившись лиш зауваженням у відзиві про те, що «…позивач не стверджує однозначно, що йому не направлялось, як того вимагає діюче законодавство, письмове повідомлення про припинення трудових відносин…».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 (зі змінами та доповненнями) „Про практику розгляду судами трудових спорів, „… Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується…».

Згідно зі ст.235 КЗпП України, у випадку, якщо працівник звільнений без законної підстави, він повинен бути відновлений на колишній роботі.

Таким чином, позивач підлягає поновленню на роботі на колишній посаді.

Однак, суд не знаходить підстав для задовлення позовної вимоги стосовно визнання продовженим на невизначений строк трудового договору від 09 серпня 2014 року, укладений між позивачкою та Дніпропетровською обласною радою, зі зміною органу управління майном - Нікопольською міською радою, про призначення її керівником Комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради», оскільки для цього передбачений інший порядок, визначений законодавством України та спеціальними нормами.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в частині скасування Розпорядження міського голови А.П.Фісака № 215к від 26.06.2020 року про звільнення з посади ОСОБА_1 та поновлення її на посаді генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради».

Відповідно до ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудову суперечку, одночасно вирішує питання про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При нарахуванні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з довідки про середньомісячну та середньоденну заробітну плату (а.с.133), надану до суду позивачкою за підписом в.о.генерального директора КП «Нікопольська міська лікарня «№ 1» Нікопольської міської ради».

Згідно довідки про середній заробіток від 28.07.2020 року, середньомісячна заробітна плата складає 75 743, 92 грн. (151 487,84 грн. : 2 місяці), середньоденна 76, 07 грн. (зазначено в довідці) (а.с.111).

Оскільки, відповідно до довідки, наданої Комунальним підприємством «Марганецька центральна міська лікарня» Марганецької міської ради», ОСОБА_1 працює на посаді виконуючої обов`язки директора КП «Марганецька ЦМЛ» ММР» з 18.08.2020 року, час вимушеного прогулу обчислюється з 05.07.2020 року по 18.08.2020 року і складає - 1 місяць 13 днів. Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 76 732 грн. 83 коп. (1міс. х 75 743 грн. 92 коп. + 13 дн. х 76 грн. 07 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.2-6, 9-13, 19, 27-28, 175, 258-259, 263-265, ЦПК України, Пленумом Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів", ст.21-24 КЗпП України, ст.43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, Комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради, третя особа без самостійних вимог - Дніпропетровська обласна рада, про поновлення на роботі задовольнити частково.

Скасувати пункт 2 Розпорядження голови Нікопольської міської ради Фісака А.П. № 215к від 26.06.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» з 05.07.2020 року у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України) та поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки генерального директора комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради».

Стягнути з комунального підприємства «Нікопольська міська лікарня № 1» Нікопольської міської ради» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 липня 2020 року по 18 серпня 2020 року на загальну суму 76 732 грн. 83 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал