241/714/19
2/241/53/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.,

за участю секретаря Цукановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Мангушський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 07.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., за реєстровим № 2166811, яким стягнуто заборгованість по кредитному договору № SME 0015208 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» у розмірі 115 042, 68 дол США; виконавче провадження № 58344115 відкрите державним виконавцем Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Мануйловою Т.О. на підставі дублікату виконавчого напису вчиненого 07.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. визнати закінченим та стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 07.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 21668 та 06.06.2018 видано дублікат виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості, що виникла закредитним договором№ SME 0015208 від 04.07.2008 у розмірі 115 042, 68 дол США, з яких: сума заборгованості за кредитом 95306,78 дол США, сума заборгованості за відсотками -19735,9 дол США. Також, у виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 01.02.2014 по 07.11.2016.На підставі вищевказаного дублікату виконавчого напису 11.02.2019 державним виконавцем Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Мануйловою Т.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №58344115.Крім того, вказує, що згідно відповіді Новозаводського районного суду за № 209/03-вих2019 від 13.03.2019 вбачається, що відповідачзвертався до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, за наслідками розгляду якого 23.08.2011 було ухвалено рішення про солідарне стягненняз боржниківзаборгованості за кредитним договором № SME 0015208 на користь ПАТ «Альфа Банк» у розмірі: за кредитом 759699,87 грн., по процентах 40276,52 грн, по пені -60892,27 грн., з ОСОБА_2 на користь банка за договором поруки 8586,57 грн та солідарно судові витрати третейський збір 100 грн. Також, банк звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявами про видачу виконавчого листа на примусове виконання третейського суду від 23.08.2011, за наслідками розгляду яких16.03.2012 та 19.06.2012 ухвалами Новозаводського районного суду м. Чернігова ухвалено видати банку виконавчі листи на підставі вказаного рішення. Вказує на те, що тим самим відповідач намагається двічі стягнути суму заборгованості за кредитом та проценти, але у різній валюті. Крім того, вказує, що єдиним нотаріально засвідченим документом за вказаним кредитним договором був договір іпотеки від 04.07.2008 та за згодою відповідача 31.07.2013 було укладено додатковий договір про розірвання договору іпотеки, а заставне майно реалізовано в рахунок погашення боргу. Тобто станом на дату вчинення спірного виконавчого напису за кредитним договором не існувало жодного нотаріально засвідченого документу, як того вимагає Закон.

Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами, оскільки позивач письмової вимоги про усунення порушень кредитного зобов`язання не отримувала. Окрім того, на момент вчинення нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню виконавчим написом, чим порушив норми Закону «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства України та є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 18.04.2019, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 17.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Альфа Банк» направив суду відзив на позовну заяву в яких заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає необґрунтованими обставини, на які посилається позивач, а саме стягувачем належним чином виконано вимоги законодавства щодо переліку, які в силу вказаних положень законодавства встановлюють безспірність заборгованості та на підставі яких вчиняється виконавчий напис. Стосовно доводів позивача про подвійне стягнення, вказав, що ніякого подвійного стягнення не відбулося, оскільки стягнення в рішенні третейського суду та виконавчому написі проводилося за різні періоди. Щодо посилання позивача про не отримання вимоги про дострокове погашення кредиту, вважає, що вини банку не має, оскільки позивач не отримав лист банка навмисно, щоб знаючи про свою заборгованість уникнути негативних для себе наслідків. З огляду на вищевикладене просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач надавала відповідь на відзив відповідача, в якому зазначила, що з поясненнями останнього не згодна, крім того вказала, що представником відповідача до відзиву було надано заяву про вчинення виконавчого напису без реєстраційного номеру та будь-яких печаток банку, у якій зазначено додатки, у тому числі оригінал Кредитного договору, однаквищевказаний кредитний договір був забезпечений іпотекою, яка була засвідчена нотаріально, який в подальшому було припинено. Проте, кредитний договір ні до припинення іпотеки не після її припинення нотаріально не засвідчувався. З огляду на що, вбачається, що станом на теперішній час між позивачем та відповідачем не існує жодної нотаріально засвідченої угоди.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А. та державний виконавець Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, будь-яких заяв чи клопотань не надали.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковму задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Судом встановлено, що 07.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 21668 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME 0015208 в сумі 115042,68 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 95306,78 дол США, заборгованості за відсотками за користування кредитом -19 735,90 дол США.

Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 01.02.2014 по 07.11.2016.

11.02.2019 на підставі виконавчого напису державним виконавцем Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіМануйловою Т.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58344115 та розпочато виконавчі дії щодо стягнення вищевказаної суми заборгованості.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.03.2012 по справі № 6/2515/1040/2020 заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа задоволено та ухвалено видати ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 23.08.2011 по цивільній справі №2654-5/128/11 Третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0015208-2 у сумі 65 165 грн 66 коп. та судових витрат.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.06.2012 по справі № 6/2515/793/2020 заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа задоволено та ухвалено видати ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 23.08.2011 по цивільній справі №2803-12/157/11 Третейського суду про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME 0015208 у сумі: за кредитом 759699,87 грн, по процентах -40276,52 грн, по пені 60892,27 грн.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. на підставі ст.ст.34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, а також Кредитного договору № SME 0015208від 04.07.2008.

Відповідно до положень ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Положеннями ст.87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно положень ст.89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Нормативними положеннями п.10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (яка діяла на час вчинення спірних правовідносин) затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих відповідачем до суду, на підставі яких нотаріус вчинив виконавчий напис.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що приватному нотаріусу були відповідачем надані первинні документи оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що також не вбачається і з відзову на позовну заяву, при цьому, розрахунок заборгованості, на який посилається представник відповідача не відноситься до переліку первинних документів господарсько-фінансових операції та не підтверджує безспірності заборгованості за кредитним договором, розмір та період за який заперечується стороною позивача.

Крім того, ПАТ «Альфа-Банк» не довело належними та допустимими доказами направлення ОСОБА_1 та отримання останньою вимоги про усунення порушень договору, а відтак, і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки надана представником відповідача копія вимоги про усунення порушень вих.№82167-34-бб від 25.10.2016 не свідчить про те, що ОСОБА_1 направлялася вищевказана вимога та не є доказом отримання цієї вимоги ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України "Про нотаріат", п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Такий правовий висновок викладений Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц.

Крім того, суд бере до уваги, що на час вчинення виконавчого напису 07.12.2016, яким стягнуто безпосередньо заборгованість за кредитом, вже було стягнуто заборгованість за кредитом відповідно рішенняПостійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 23.08.2011 по цивільній справі №2803-12/157/1, що підтверджується ухвалами Новозаводського районного суду м. Чернігова, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, та відповідно спростовує безспірність такої заборгованості позивача.

Отже, вбачається що з позивача двічі стягується саме заборгованість (а не заборговансть за відсотками за різними періодами, про що вказує представник відповідача у відзові), за одним кредитним договором, за двома різними виконавчими документами: Виконавчим листом та Виконавчим написом.

Як вбачається з матеріалів справи при вчиненні виконавчого напису нотаріус не переконався у безспірності вимог щодо стягнення боргу за кредитним договором із позивача, не повідомив останнього про вчинення ним оскаржуваного виконавчого напису, відтак у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірною.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які спростовують безспірність суми боргу, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, що оскаржується. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А.не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, не було з`ясовано даного питання з боржником, не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, в зв`язку з чим остання була позбавлена об`єктивної можливості вказати свої заперечення щодо суми нарахованого боргу.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується позовної вимоги позивача про визнання закінченим виконавчого провадження № 58344115 відкритого державним виконавцем Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Мануйловою Т.О. на підставі дублікату виконавчого напису вчиненого 07.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., то вона не підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача в цій частині є безпідставними та не ґрунтуються нормами чинного законодавства України. Крім того, суд, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та після набрання чинності рішення суду, що є безумовною підставою для закінчення виконавчого провадження та дискреційними повноваженнями державного виконавця.

Разом з тим, положеннями ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави закінчення виконавчого провадження. Так, виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Мангушський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 07.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем за реєстровим № 2166811, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості по кредитному договору № SME 0015208 від 04.07.2008 у розмірі 115 042,68 дол США, з яких: сума заборгованості за кредитом 95306,78 дол США, сума заборгованості за відсотками -19735,9 дол США.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 )витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.О.Демочко