Справа № 219/4451/20
Провадження № 2-н/219/1004/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія», місцезнаходження якого: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Зелена, 41, , звернулося до суду з заявою про стягнення за спожити комунальні послуги за період з жовтня 2017 року по березень 2020 року в сумі 18644,92 грн. та судового збору з ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Суд, на виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб-боржників.

01 червня 2020 року на вказані запити надійшла відповідь від першого заступника міського голови Бахмутської міської ради, згідно яких: ОСОБА_2 зареєстрований з 19 грудня 2017 року за адресою АДРЕСА_2 , тобто набагато пізніше ніж з`явився борг за вищевказані послуги, та ОСОБА_3 , зареєстрована з 21 травня 2018 року за адресою: АДРЕСА_3 . Заявник же в своїй заяві про видачу судового наказу вказує адресу, за якою виникла заборгованість за теплову енергію та місце реєстрації боржників, як: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Тобто, у обох боржників не може бути заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки в матеріалах справи не має достовірної інформації про те, що вони там зареєстровані саме з того часу з якого виникла заборгованість, а що стосується ОСОБА_3 , то в заяві навіть прізвище по батькові не співпадає, не то що адреса її реєстрації, також заявником не доведено що користується комунальними послугами саме вони, а не хто не будь інший.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи вищенаведене, наявні усі підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 163,165,166,260,261,353,354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги за період з жовтня 2017 року по березень 2020 року в сумі 18644,92 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Цивільного процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана за порядком передбаченим ст. 355 ЦПК України, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, згідно якого процесуальні строки, визначені ст. 354 ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н. М. Медінцева