Пр.№ 2/155/849/20
Справа № 155/1420/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого судді Адамчук Г.М.

при секретарі судового засідання Ревуцькій М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,55 га., яка розташована на території Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 003566, виданим 09 січня 2004 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області. При житті ОСОБА_2 заповіла позивачу належний їй на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0053122. Однак після того, як спадкодавець виробила на підставі вищевказаного сертифікату державний акт на право приватної власності на землю, останньою не було внесено відповідних змін до заповіту. Оскільки правовстановлюючих документів на майно, яке спадкодавець ОСОБА_2 заповіла позивачу немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, то позивач просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 ..

У підготовче судове засідання представник відповідача Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області не з`явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28 січня 2008 року Печихвостівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.17), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Печихвости Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина.

Згідно довідки № 946 від 09 грудня 2019 року, виданої Печихвостівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.13), ОСОБА_2 фактично проживала до 25 січня 2008 року у с.Печихвости Горохівського району Волинської області разом із онуком ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3 . Чоловік спадкодавця помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт посвідчувався 5 квітня 2000 року. Спадкоємцем майна за законом та заповітом є онук ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 , які вступили у володіння спадковим майном до шести місяців шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день її смерті.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

При житті ОСОБА_2 заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0053122 від 02.12.1996 року в розмірі 1,80 га ОСОБА_1 , що вбачається із заповіту, посвідченого 05 квітня 2000 року Печихвостівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.5), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 62410342 від 10 листопада 2020 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою.

Згідно довідки, виданої 12 грудня 2019 року Печихвостівською сільською радою (а.с.15), ОСОБА_2 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0053122 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ №003566 від 09.01.2004 року.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ №003566, виданого 09 січня 2004 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області (а.с.7), ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована на території Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Із інформаційної довідки №62410322 з спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа не заведена.

Із заяви ОСОБА_3 , посвідченої секретарем Печихвостівської сільської ради, вбачається, що вона на видачу свідоцтва про право на спадщину та отримання спадкового майна не претендує та звертатись не буде.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 стверджується, що ОСОБА_2 є бабою ОСОБА_1 .

Отже, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, який відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 13 липня 2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,55 га.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець померлої ОСОБА_2 за заповітом, має право на спадкування її майна, і хоча останньою не було внесено відповідних змін до заповіту після того, як вона виробила на підставі сертифікату державний акт на право приватної власності на землю, однак із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину суд визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 1,55 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 213,1217, 1222, 1223, 1235, 1268, 1269 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,55 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ №003566, виданим 09 січня 2004 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий