справа № 278/1446/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Фурман О.А., розглянув цивільну справу за заявою Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування записів про право власності та витребування земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор в інтересах держави в особі головного управління держгеокадастру у Житомирській області та Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області звернувся до відповідачів із вимогами, якими просив суд ухвалити рішення про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки відповідачів, витребувати таке майно та скасувати записи про них у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні вимоги прокурором були повністю підтримані. В обґрунтування такої позиції зазначено, що рішення щодо виділення земельних ділянок органом місцевого самоврядування не приймалось та крім цього акти на земельні ділянки були підроблені.

Представник держгеокадастру у судовому засіданні вимоги позивача не підтримав та просив відмовити у їх задоволенні адже твердження прокурора є голослівними.

Представник відповідачів ОСОБА_10 та ОСОБА_16 вимоги також не визнав, як безпідставні. Крім цього, представником таких відповідачів заявлено про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Інші учасники розгляду справи у судове засідання не з`явились будучи неодноразово та належним чином і завчасно повідомленими про дату час місце проведення судових засідань у даній справі у зв`язку із чим судом вирішено розгляд справи проводити у їх відсутність.

Проаналізував пояснення учасників справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Прокуратурою при зверненні до суду сплачено судового збору в розмірі 76 723 гривень (а.с.1,20 т.1).

26 квітня 2013 року органами досудового розслідування почато проведення слідства по факту вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364 КК України з приводу підробки рішення службовими особами Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо видачі у власність земельних ділянок у 2010 році (а.с.28-29 т.1).

Відповідно до протоколу 3-ої сесії 24-го скликання Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 11 жовтня 2002 року за порядком денним вирішувались різні питання, серед яких і передача у приватну власність громадянам земельних ділянок, що перебували у їх користуванні (а.с.31,32 т.1). Дане питання сесією розглянуто та задоволено. Крім цього, сесією розглядалось та було задоволено рішення щодо надання громадянам дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва.

Крім таких матеріалів, позивачем надано на дослідження суду два рішення. Першим надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва, а другим вирішено передати у приватну власність громадянам, відповідачам у даній справі, земельні ділянки (а.с.30,31 т.1).

Прокурором у судовому засіданні зазначено, що архівні дані свідчать про відсутність будь-яких рішень щодо надання громадянам земельних ділянок, хоча таке питання на зазначеній сесії ради слухалось та задовольнялось. Рішення сесії ради про надання земельних ділянок у власність громадянам, відповідачам у даній справі наявне на аркуші справи 30 в томі 1 з додатком відсутнє в архіві і тому його прокурор вважає нелегітимним. В той же час прокурором не зміг пояснити чому відсутнє взагалі рішення зазначеної сесії ради адже питання щодо передачі земельних ділянок громадянам було в порядку денному та задовольнялось. Тобто, за поясненнями прокурора рішення сесії ради приймалось щодо передачі у власність земельних ділянок, однак відсутнє як таке загалом адже не має в додатках до протоколу, а тому наявне рішення щодо громадян є недійсним, як таке, яке не приймалось.

У 2010 році розроблялась технічна документація по встановленню меж земельних ділянок ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 (а.с.33 55 т.1).

Таким же громадянам видавались акти на право власності на земельні ділянки на підставі рішення 3-ої сесії 24-го скликання Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 11 жовтня 2002 року (а.с.57-70 т.1).

Відомості щодо таких громадян та їх земельних ділянок внесені у державний реєстр речових прав на нерухоме майно (а.с.71-84 т.1).

Відповідно до висновку № 1/3-20 від 6 лютого 2019 року підписи, які містяться у графах голова Луківської сільської ради ОСОБА_17 та інженер землевпорядник в державних актах громадян відповідачів у даній справі виконані однією особою ОСОБА_18 (а.с.85-100 т.1).

3 липня 2020 року за заявою позивача у даній справі судом вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки відповідачів (а.с.149-151 т.1).

Проаналізував направлені матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд вирішує застосувати до даних правовідносин лише вимоги процесуального закону, адже, на переконання суду, позивачем не доведено порушення законодавства України та інтересів держави при набутті прав власності на земельні ділянки відповідачами, щоб вимагало задовольняти заявлені вимоги.

Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Суд вважає, що позивачем не доведено факт підроблення рішення ради щодо надання громадянам та відповідачам у даній справі земельних ділянок у власність, або, як було уточнено прокурором не прийняття такого рішення конкретно щодо відповідачів. Встановлено в ході розгляду справи та не спростовувалось сторонами, що на згадуваній сесії ради розглядалось питання щодо передачі громадянам у власність земельних ділянок. Оригінал протоколу сесії ради разом з наявною у матеріалах справи копією досліджувався судом безпосередньо. Такий документ містить відповідну відмітку як у графі порядку денного так і серед інших рішень ради. Так само, є не спростовуваним факт відсутності переліку громадян, щодо яких таке питання вирішувалось. Робити висновок про те, рішення щодо відповідачів не приймалось адже відсутнє у додатку, а тому є не легітимним, суд вважає передчасно та безпідставно адже рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Саме припущенням, суд вважає, такий висновок прокурора за наявності згадуваних записів у протоколах сесії ради, щодо розгляду даного питання та його задоволення.

Наявність підпису голови сільської ради одночасно у місці де має бути його підпис та у графі інженер землевпорядник, на переконання суду, не свідчить про підроблення такого документу адже на дослідження не надано матеріали, які б підтверджували незаконність виконання обов`язків останнього сільським головою та/або розподіл обов`язків щодо обох посад, які б виключали можливість ставити підпис головою сільської ради за інженера землевпорядника.

Суд зауважує, що розгляд даної справи проводився в рамках спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання в ході якого не надходило доповнень від учасників справи щодо дослідженого судом, як і не заявлялось клопотань про необхідність додаткового наповнення справи доказами.

Відмова у задоволенні вимог за безпідставністю відкидають можливість застосувати заяву представника відповідачів щодо строку позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд скасовує заходи забезпечення позову, адже вимоги такого визнано судом безпідставними та такими, які не підлягають судовому захисту, а отже і не вимагають забезпечення. Такі вимоги передбачені положеннями ч. 9 ст. 158 ЦПК України.

Результати вирішення спору не дають підстав для перерозподілу судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 3 липня 2020 року у даній справі.

Повне рішення виготовлене 6 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян