ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2020 року м. Кропивницький

справа № 398/4115/17

провадження № 22-ц/4809/322/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Нероди Н.М. від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міської лікарні № 1 м. Олександрії про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що у 2011 році згідно договору оренди б/н від 01.01.2011 року ним було орендовано приміщення їдальні ВАТ завод «Агромаш», в якому було розміщено закритий більярдний клуб «Карамболь». В орендованому приміщенні разом з іншим майном знаходилися придбані ним меблі, а саме шкіряні крісла 2 шт. та шкіряні дивани 3 шт. Належне йому майно було незаконно вивезено до Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міської лікарні № 1 м. Олександрії, про що зазначено у Акті оприбуткування від 13 березня 2013 року. Разом з тим, слідчими СВ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області по кримінальному провадженні № 0000002, № 0000002 з`ясовано, що будь-які прибуткові документи на це майно в бухгалтерії лікувального закладу відсутні.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив повернути належне йому майно на місце. з якого воно було вилучено та відшкодувати йому шкоду завдану внаслідок використання меблів протягом п`яти років в розмірі 50 % від вартості майна, а саме 15 000 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано Міський комунальний лікувально-профілактичного закладу Міської лікарні № 1 м. Олександрії повернути ОСОБА_1 крісла та дивани, які знаходяться на першому поверсі 4-х поверхової будівлі центральної міської лікарні № 1 (відділення фізіотерапії). У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Центральна міська лікарня м. Олександрії», яке є правонаступником Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міської лікарні № 1 м. Олександрії, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині витребування майна з чужого незаконного володіння скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, вказує, що майно перелічене в позові, яке є предметом спору, не визначено певними індивідуальними ознаками, майно не має кольору, дату виготовлення, матеріал, власні параметри (висота, ширина, довжина), пакувальні, цифрові, номерні та інші характерні позначки, а тому, у розумінні ст. 184 ЦК України є замінним майном аналогічного виду, що виключає можливість його ідентифікації та витребування.

Разом з тим, документи, на які посилається позивач в обґрунтування належності йому спірного майна мають загальний характер, не містять записів про право власності позивача та не стосуються конкретного майна, що є предметом спору.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно частин 1, 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За положеннями частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За частиною 1 статті 397 ЦК України визначено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Відповідно до частини 1 статті 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Судом встановлено, що 25.11.2011 року Олександрійською міською радою Кіровоградської області прийнято рішення №399, яким вирішено: прийняти від відкритого акціонерного товариства «Завод «Агромаш» до комунальної власності територіальної громади міста Олександрії цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Олександрія, вул. Нагорна, 106, який належить відкритому акціонерному товариству «Завод «Агромаш» на праві приватної власності; Олександрійському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації виготовити свідоцтво на право власності територіальній громаді м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; передати цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в статутний капітал комунального підприємства «Житлогосп»; директору комунального підприємства «Житлогосп» укласти договір на охорону цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з відділенням державної служби охорони при Олександрійському МВ УМВС України в Кіровоградській області; управлінню приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради у визначеному законодавством порядку здійснити інвентаризацію нерухомого майна; у разі відчуження цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , Олександрійська міська рада бере на себе зобов`язання виплати акціонерам відкритого акціонерного товариства «Завод «Агромаш» заборгованість по заробітній платі, платежі до соціальних фондів та компенсації за майнові сертифікати; контроль за виконанням даного рішення покласти на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, начальника управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради Дичка А.Д. та постійну комісію міської ради з питань комунальної власності та житлово-комунального господарства.

Рішення Олександрійської міської ради №399 від 25.11.2011 року скасовано рішенням господарського суду Кіровоградської області від 19.09.2012 року у справі №5013/353/12. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2014 року рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.09.2012 року залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2014 року рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.09.2012 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2014 року залишено без змін.

13 березня 2013 року постійно діючою комісією по прийняттю та передачі матеріальних цінностей МКЛПЗ №1 складено АКТ оприбуткування та затверджено головним лікарем МКЛПЗ №1 про те, що Комунальним підприємством «Житлогосп» було надано благодійну допомогу у вигляді наступного майна: стіл 3 шт. х 400 грн. 00 коп. = 1 200 грн.; крісло 2 шт. х 300 грн. 00 коп. = 600 грн.; диван 3 шт. х 800 грн. 00 коп. = 2 400 грн.; диван 1 шт. х 600 грн. 00 коп. = 600 грн. Загальна сума майна складає 4 800 гривень.

Вище зазначені меблі зафіксовано у кримінальному провадженні №0000002 від 30.11.2012 року, але досудове слідство триває.

Встановивши дані обставини справи та взявши до уваги покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які впізнали меблі, що знаходяться на першому поверсі 4-х поверхової будівлі центральної міської лікарні № 1 (відділення фізіотерапії) та підтвердили належність спірного майна позивачу, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання відповідача повернути ОСОБА_1 спірні крісла та дивани.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (стаття 206 ЦК України).

Як визначено у п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Отже, належними доказами, які підтверджують право власності позивача на спірне майно відповідно до закону є розрахункові документи з детальним описом спірного майна для його ідентифікації. Тому даний факт не може встановлюватися показами свідків.

Разом з тим, з наданої позивачем копії накладної № 18 від 01 листопада 2010 року, виданої ТОВ «Ремонтно-механічний завод» про отримання ОСОБА_1 за готівку в сумі 30 000 грн. меблів виробництва КНР : дивани в кількості 3 шт. та крісла 2 шт. та копії квитанції про оплату ним зазначених меблів, неможливо встановити, що саме ці меблі, які він просить витребувати у відповідача були ним придбані. Зазначені розрахункові документи не містять відповідних відомостей, як то колір меблів, матеріал, з якого вони виготовлені, а також будь-яких інших індивідуальних ознак, необхідних для ідентифікації вказаного майна.

Отже, достовірних доказів на підтвердження факту перебування належного позивачу майна у розпорядженні відповідача суду не надано.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Позивач не довів позовні вимоги належними доказами, тому висновок про обґрунтованість позову є безпідставним.

За таких обставин, відповідно до статті 379 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині в частині витребування майна з чужого незаконного володіння з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн. компенсувати відповідачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2019 року скасувати в частині витребування майна з чужого незаконного володіння та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині позовних вимог до Міського комунального лікувально-профілактичного закладу Міської лікарні № 1 м. Олександрії про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Компенсувати Комунальному підприємству «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради понесені судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.02.2020 року.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник