СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/161/20
ун. № 357/3587/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Лінецької Олесі Василівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року скаржник ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Лінецької О.В., якою просить скасувати постанову державного виконавця Лінецької О.В. про арешт коштів боржника, винесену 12.03.2020 року у виконавчому провадженні № 61027420, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок № НОМЕР_1 та зобов`язати державного виконавця Лінецьку О.В. зняти арешт з грошових коштів, , що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок № НОМЕР_1 . В обґрунтування скарги зазначив, що 24.01.2020 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лінецькою О.В. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 759/11884/17 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 90898,00 грн. 12.03.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, які містяться в АТ КБ «Приватбанк», що унеможливлює користування наявними на рахунку коштами ( пенсійними коштами).

Зважаючи на викладене вищевказане просить задовольнити скаргу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою просить розгляд скарги провести за його відсутності.

Представник Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Направив до суду відзив яким просить відмовити в задоволенні скарги посилаючись на її необґрунтованість.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №759/11884/17 від 26.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 90989,00 грн.

Постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Лінецької О.В. від 24.01.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП № 61027420 на підставі виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва.

Постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Лінецької О.В. від 12.03.2020 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку боржника, та всіх інші рахунки, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» є рахунком для отримання пенсії. зі статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5,визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ «КБ «ПриватБанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , повинно було повідомити, що рахунок, на який накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

Однак, таких повідомлень від АТ КБ «ПриватБанк» на адресу приватного виконавця не надходило.

Згідно з абзацу 2, частини 2, пункту 1 частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Враховуючи вищезазначене, суду не надано доказів, що виконавцю направлено повідомлення банку про неможливість накладення арешту на рахунки, тому державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника.

При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника, відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не повідомив приватного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

При вирішенні вимоги щодо скасування постанови державного виконавця Лінецької О.В. про арешт коштів боржника суд виходить з наступного.

Державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт на рахунок призначений для нарахування пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунок заявника, з якого вона просить зняти арешт, дійсно зараховується пенсія, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку арешт унеможливлює отримання будь-яких коштів пенсії ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне скасувати постанову державного виконавця Лінецької О.В. про арешт коштів боржника, винесену 12.03.2020 року у виконавчому провадженні № 61027420, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст.7,12,13,76, 80, 89,447-451 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Лінецької Олесі Василівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Лінецької Олесі Василівни про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , винесену 12.03.2020 року у виконавчому провадженні № 61027420, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Інші вимоги залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Журибеда О.М.