Дата документу 30.10.2020 Справа № 4807/5250/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 4807/5250/20ГоловуГоловуючий суддя-доповідач Кочеткова І.В.
Пр. № 22-вк/807/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кочеткової І.В.,

секретар Бєлова А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Арбітр» від 05 жовтня 2020 року у справі № 4807/5250/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2020 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Арбітр» від 05 жовтня 2020 року у справі № 4807/5250/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Заявник посилається на те, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі « Арбітр» від 05 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) суму боргу у розмірі 310 735,70, що еквівалентно 11 000,00 доларів США. Проте ОСОБА_2 у добровільному порядку рішення третейського суду не виконує.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи 30.10.2020 повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ОСОБА_3 , ОСОБА_2 23.10.2020. Від ОСОБА_2 26.10.2020 за вх.№21039 надійшла заява, в якій він просив розглядати заяву без його участі та зазначив, що заперечень проти видачі виконавчого листа не має. Заявник ОСОБА_1 27.10.2020 направила суду заяву за вх.№21098, в якій просила розглянути справу за її відсутності, її заяву про видачу виконавчого листа задовольнити.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін з урахуванням вимог ч.1 ст. 485 ЦПК України, відповідно до якої неявка у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи сторін, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, керуючись наступним.

Так, відповідно до ч.2 ст. 23 ЦПК України справи про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 483 ЦПК питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 14.01.2020 за договором позики позивач ОСОБА_1 надала відповідачеві ОСОБА_2 грошову позику у розмірі 264 000, 00 грн., що на той час було еквівалентно 11 000,00 доларів США, з кінцевим строком повернення 14.07.2020. У п.2.3. договору позики відповідач підтвердив факт отримання коштів до підписання договору. У строки, встановлені договором, відповідач позику не повернув, чим порушив договірні зобов`язання.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі « Арбітр» від 05 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 310 735,70, що еквівалентно 11 000,00 доларів США.

Положеннями ст.55 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Згідно ч.3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Так, виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду міститься у ст. 486 ЦПК України, зокрема, у разі якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Законом України «Про третейські суди» передбачено, що третейські суди можуть розглядати будь-які спори, за винятком зокрема тих, які випливають з договору споживчого кредиту і за своїм змістом пов`язані із захистом прав споживачів банківських послуг.

Суд встановив, що заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду подана заявником у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 483 ЦПК України. Рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, і питання, вирішені судом, не виходять за межі третейської угоди. Докази, що третейська угода визнана недійсною також відсутні, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

Матеріали справи не містять доказів про наявність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, перелік яких зазначений у ст. 486 ЦПК України, а тому суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Арбітр» від 05.10. 2020 у справі № 4807/5250/20 підлягає задоволенню.

Оскільки судом задовольняється заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, тому на підставі положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений судовий збір (а.с. 2 ) за подачу цієї заяви в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 485, 486, 487 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Арбітр» від 05 жовтня 2020 року у справі № 4807/5250/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Арбітр» від 05 жовтня 2020 року у складі головуючого судді Харькова В.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 310 735, 70 грн. (триста десять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 70 коп.), що становить еквівалент 11000 (одинадцять тисяч) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат у розмірі 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали апеляційним судом складено 30 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя І.В. Кочеткова