Дата документу 12.02.2020
Справа № 334/21/20
Провадження № 2/334/1920/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі - Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, вказавши, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2016р. з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.02.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Також на користь відповідача стягнуто кошти на її утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.02.2018 року по 02.12.2019 року.

Дитина проживає з відповідачем, проте дуже часто мешкає і в родині позивача. Він намагається усіляко приймати участь в його утриманні та вихованні, додаткових витратах на лікування, розвиток, відвідування дитячого садка. По мірі можливості він намагається також купувати дитині речі та іграшки, забезпечувати його оздоровлення та відпочинок.

У теперішній час у позивача значно погіршилось матеріальне становище, заробітну плату він не отримує, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 24.10.2019р.

Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з 2000,00 грн. на 1000,00 грн., починаючи з дня набрання рішення суду законної сили щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи позовної заяви і просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та, ст. 180 Сімейного кодексу України.

Стаття 181 ч. 3 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2016р. з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.02.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Також на користь відповідача стягнуто кошти на її утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.02.2018 року по 02.12.2019 року.

Відповідно до ст..7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2020 року становить 1779 грн.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З досліджених судом доказів, на які посилається позивач, обґрунтовуючи позов, не доведено зміни чи погіршення матеріального стану ОСОБА_1 . Тимчасове безробіття позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною і може працевлаштуватися. Крім того, позов подано 02.01.2020р., тобто через місяць після закінчення виплат у розмірі 1000,00 грн. на утримання дружини, а саме 02.12.2019р., що не може свідчити про погіршення майнового стану.

При цьому, судом також врахована реальна спроможність відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність цієї суми для забезпечення належного матеріального утримання дитини.

Керуючись ст. ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області

Суддя: Добрєв М. В.