Справа № 308/6556/18
У Х В А Л А

про розгляд заяви про забезпечення позову

07 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Віраг Е.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_7 , поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про припинення права власності на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами шляхом визнання недійсними договорів дарування, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ шляхом виділу по Ѕ частині кожному та визнання права власності на частки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про припинення права власності на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами шляхом визнання недійсними договорів дарування, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ шляхом виділу по Ѕ частині кожному та визнання права власності на частки.

Представником позивача ОСОБА_1 разом з позовною заявою подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 1080 га., кадастровий номер :02:011:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідач відмовився в добровільному порядку здійснити поділ спільного майна подружжя, а тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Судом встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 червня 2018 року було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 1080 га., кадастровий номер :02:011:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 13.09.2018 року апеляційну скаргу задоволено та ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 червня 2018 року скасовано та матеріали справи направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Підставою для скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 19 червня 2018 року слугувало те, що заява була розглянута не судом, а суддею , чим порушено процессуальний порядок встановлений для вирішення питання.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву про забезпечення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у заяві та просила її задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 підтримала доводи представника позивача ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 заперечили проти забезпечення позову. Представник вказала, що з моменту скасування ухвали про забезпечення позову не було здійснено жодних дій щодо відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а відтак відсутні правові підстави для задоволення заяви.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 заперечили проти забезпечення позову.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 1080 га., кадастровий номер :02:011:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує на те, що придбана за кошти подружжя земельна ділянка неправомірно була оформлена на мати відповідача ОСОБА_5 , а в подальшому подарована відповідачу на підставі договору дарування. Окрім того, вказує на те, що житловий будинок збудований за спільні кошти позивача та відповідача, а також за кошти передані позивачу її батьками, а відтак вважає , що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149 151 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої нормами Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вінзвернувся або має намір звернутися до суду.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

При цьому згідно до п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з метою забезпечення ефективного захисту і поновлення прав та інтересів позивача, враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, суд вважає ,що заява позивача про забезпечення позову є обгрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, в подальшому, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_7 ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 , поданого в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про припинення права власності на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами шляхом визнання недійсними договорів дарування, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ шляхом виділу по Ѕ частині кожному та визнання права власності на частки - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 1080 га., кадастровий номер :02:011:0047, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Розяснити позивачу положення статті 159 ЦПК України, за якими у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Розяснити відповідачу, що особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копії ухвали для виконання направити до органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області та сторонам для відома .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тесту ухвали 11.02.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца