Ухвала

05 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 824/62/20

провадження № 61-12721ав20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Прокопчук Л. С.,

учасники справи:

заявник - компанія «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія),

заінтересована особа - приватне акціонерне товариство «Миронівський хлібопродукт» (Україна),

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву компанії

«MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія) про відвід суддів Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. від участі у вирішенні справи за заявою компанії «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 08 січня 2020 року, ухваленого у справі

№ 49/2019 за позовом приватного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» (Україна) до компанії «MADAAL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія) про визнання Контракту № KD-691 від 27 січня 2016 року розірваним з 31 грудня 2018 року, відшкодування сплати арбітражного збору і витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2020 року компанія «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія) звернулася до суду із заявою про скасування рішення МКАС при ТПП України від 08 січня 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у задоволенні заяви компанії «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 08 січня 2020 року відмовлено.

Компанія «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року із ухваленням нового рішення про задоволення заяви, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та зупинено дію ухвали Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви компанії про виклик свідка ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачу Білоконь О. В.; судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Сакара Н. Ю.

До початку розгляду апеляційної скарги Верховним Судом компанія «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія) заявила про відвід суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду з підстав того, що на думку заявника колегія суддів безпідставно відмовила у задоволенні заяви компанії про виклик свідка

ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вінвирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчившиматеріали апеляційного провадження та справи, колегія суддів вважає, щопідстав для задоволення заяви про відвід суддів немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин передбачених статтями 36, 37 ЦПКУкраїни, які є підставами для відводу суддів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Білоконь О. В., Осіян О. М., Сакара Н. Ю. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Водночас обставини, покладені в основу заяви про відвід суддів, не свідчать про існування підстав, визначених у статтях 36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Зі змісту заяви компанії «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» вбачається, що вона не погоджується із правовою позицією колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, яка висловлена в ухвалі від 01 жовтня 2020 року, зокрема щодо відмови у задоволенні заяви про виклик свідка.

Разом з тим, відповідно до положень частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого компанією «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» відводу суддям, питання про відвід відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву компанії «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія)про відвід суддів Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.у справі за заявою компанії «MADA AL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 08 січня 2020 року, ухваленого у справі

№ 49/2019 за позовом приватного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» (Україна) до компанії «MADAAL SAUDIA FOR TRADE AND DEVELOPMENT» (Саудівська Аравія) про визнання Контракту № KD-691 від 27 січня 2016 року розірваним з 31 грудня 2018 року, відшкодування сплати арбітражного збору і витрат на правову допомогу.

Заяву про відвід суддів Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара