07.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/1623/19
Єдиний унікальний номер № 205/1623/19
Провадження № 2/205/177/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про встановлення фактів прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2019 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

1. встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті її матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті брата ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3. визнати за ОСОБА_1 право власності на 16/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 63,5 кв.м., загальною площею 114,7 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 житловою площею 31,3 кв.м., загальною площею 53,2 кв.м., житлового будинку літ. В-1 житловою площею 34,2 кв.м., загальною площею 49,0 кв.м., гаражу літ. Д, сараю літ. К, вбиральні літ. Л, сараю літ. Н, сараю (тимчасовий) літ. Р, сараю літ. С, вбиральні літ. Т, господарчого блоку (сарай, вбиральня, літній душ) літ. Ф, навіс літ. Х, навіс літ. Ц, навіс літ. Ч та інших споруд № 1-16, І-ІІІ, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , як Ѕ частина спадкового майна, що належало матері, а саме : 16/500 часток домоволодіння на підставі на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 26.09.1978 року з подальшою зміною розміру часток згідно Акту від 10 липня 1987 року та рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.1989 року по справі № 2-1213/1989 р. та 16/500 часток домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. визнати за ОСОБА_1 право власності на 16/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 63,5 кв.м., загальною площею 114,7 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 житловою площею 31,3 кв.м., загальною площею 53,2 кв.м., житлового будинку літ. В-1 житловою площею 34,2 кв.м., загальною площею 49,0 кв.м., гаражу літ. Д, сараю літ. К, вбиральні літ. Л, сараю літ. Н, сараю (тимчасовий) літ. Р, сараю літ. С, вбиральні літ. Т, господарчого блоку (сарай, вбиральня, літній душ) літ. Ф, навіс літ. Х, навіс літ. Ц, навіс літ. Ч та інших споруд № 1-16, І-ІІІ, в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , належних померлому в порядку спадкування за законом Ѕ частки спадкового майна після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що ОСОБА_7 є рідною бабусею ОСОБА_1 по материнській лінії. ОСОБА_10 мала четверо дітей - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (матір позивача). На підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 26.09.1978 року, виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Ленінської районної ради на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року право власності на 22/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 . На підставі Акту від 10 липня 1987 року було перераховано та змінено ідеальні частки у праві власності в домоволодінні АДРЕСА_1 , зокрема визначено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 належить 16/100 частин домоволодіння, а саме - в житловому будинку № А-1 житлові приміщення 2-2, 2-3, 2-4 - площею 29,3 кв.м., сіни а, сіни а1, вбиральня О, гараж И, споруди № 4, Ѕ частина № 1. Зміна частки у домоволодінні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 перереєстровано не було. Співвласник 15/100 частин домоволодіння ОСОБА_5 зареєструвала зміну своєї частки домоволодіння на 31/100 частину на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.1989 року по справі № 2-1213/1989 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся, ОСОБА_7 . На день її смерті разом з нею були прописані та фактично проживали ОСОБА_15 , та ОСОБА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на 16/500 частин (п`ята частина від 16/100) домоволодіння АДРЕСА_1 . Мати позивача - ОСОБА_9 , яка була зареєстрована та фактично проживала з бабусею за однією адресою, є такою що прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_9 . На день її смерті разом з нею були прописані та фактично проживали її діти - ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на 32/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (16/500 успадкованої після смерті бабусі та 16/500 належних на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння). ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , які були зареєстровані та фактично проживали з ОСОБА_9 за однією адресою, є такими що прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача - ОСОБА_8 . На день його смерті разом з ним фактично проживала позивач. Після його смерті відкрилась спадщина на 16/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (успадкованої після смерті матері - ОСОБА_9 ). ОСОБА_1 , яка фактично проживала з ОСОБА_8 за однією адресою, є такою що прийняла спадщину. Таким чином, на сьогодні співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 - 26/100 частин домоволодіння на підставі договору дарування від 21.03.2001 року; ОСОБА_5 - 31/100 частин домоволодіння на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.1989 року; ОСОБА_3 - 20/100 частин домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.1977 року; ОСОБА_11 (померла, дата смерті, останнє місце проживання та коло спадкоємців невідомі) - 16/500 частин домоволодіння на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року та акту ідеальних часток, складеного КП «ДМБТІ» ДОР від 10.07.1987 року; ОСОБА_12 (помер, дата смерті, останнє місце проживання та коло спадкоємців невідомі) - 16/500 частин домоволодіння на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року та акту ідеальних часток складеного КП «ДМБТІ» ДОР від 10.07.1987 року; ОСОБА_13 (помер, дата смерті, останнє місце проживання, спадкоємець - донька померлого ОСОБА_16 , відповідач по справі) - 16/500 частин домоволодіння на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року та акту ідеальних часток складеного КП «ДМБТІ» ДОР від 10.07.1987 року; та ОСОБА_1 - 16/500 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_9 належного померлій на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року та акту ідеальних часток складеного КП «ДМБТІ» ДОР від 10.07.1987 року та успадкованої частки після смерті ОСОБА_7 (1/2 частка спадкового майна після смерті ОСОБА_7 ); та 16/500 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті брата - ОСОБА_8 , належного померлому в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_9 .

07 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Другої ДДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_9 та брата - ОСОБА_8 . Постановою від 10.08.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, т.я. частки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не перереєстровано, у зв`язку з чим неможливо визначити склад спадкового майна, також зазначено, що на день смерті брата позивач не була прописана разом з ним.

На початку вересня позивач отримала довідку № 14/5 від 30.08.2019 року відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, з якої вбачається що на день смерті брата позивач не була зареєстрована в будинку разом з братом. Позивач згадала, що на той час вона мала отримати квартиру від підприємства, де працювала та тимчасово виписалась, проте постійно проживала та вела спільне господарство з братом. Позивач ніколи фактично не виїжджала з будинку та завжди там мешкала до дня смерті брата і після його смерті по теперішній час.

У судове засідання позивач не з`явився, натомість її представник - адвокат Просяник Н.П. письмово просила розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, письмово просила проводити розгляд справи без її участі відповідно до діючого законодавства.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, письмово просила проводити судове засідання без її участі, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив проводити розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, письмово просила проводити розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Представник відповідача територіальної громади в особі Дніпровської міської ради письмово просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є рідною бабусею ОСОБА_1 по материнській лінії. ОСОБА_10 мала четверо дітей - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (матір позивача) (а.с. 8-12).

На підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 26.09.1978 року, виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Ленінської районної ради на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року право власності на 22/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 (а.с. 16, 18).

На підставі Акту від 10 липня 1987 року було перераховано та змінено ідеальні частки у праві власності в домоволодінні АДРЕСА_1 , зокрема визначено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 належить 16/100 частин домоволодіння, а саме - в житловому будинку № А-1 житлові приміщення 2-2, 2-3, 2-4 - площею 29,3 кв.м., сіни а, сіни а1, вбиральня О, гараж И, споруди № 4, Ѕ частина № 1. Зміна частки у домоволодінні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 перереєстровано не було (а.с. 180-181).

Співвласник 15/100 частин домоволодіння ОСОБА_5 зареєструвала зміну своєї частки домоволодіння на 31/100 частину на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.1989 року по справі № 2-1213/1989 р. (а.с. 18, 182).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_7 (а.с. 22). На день її смерті разом з нею були прописані та фактично проживали ОСОБА_15 , та ОСОБА_1 (а.с. 23). Після її смерті відкрилась спадщина на 16/500 частин (п`ята частина від 16/100) домоволодіння АДРЕСА_1 . Мати позивача - ОСОБА_9 , яка була зареєстрована та фактично проживала з ОСОБА_7 за однією адресою, є такою що прийняла спадщину.

ОСОБА_6 належним чином прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_9 (а.с. 24). На день її смерті разом з нею були прописані та фактично проживали її діти - ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с. 25). Після її смерті відкрилась спадщина на 32/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (16/500 успадкованої після смерті бабусі та 16/500 належних на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння). ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , які були зареєстровані та фактично проживали з ОСОБА_9 за однією адресою, є такими що прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача - ОСОБА_8 (а.с. 26). На день його смерті разом з ним фактично проживала позивач (а.с. 28). Після його смерті відкрилась спадщина на 16/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (успадкованої після смерті матері - ОСОБА_9 ). ОСОБА_1 , яка фактично проживала з ОСОБА_8 за однією адресою, є такою що прийняла спадщину.

ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

На підставі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

На підставі ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, на сьогодні співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 - 26/100 частин домоволодіння на підставі договору дарування від 21.03.2001 року; ОСОБА_5 - 31/100 частин домоволодіння на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.1989 року; ОСОБА_3 - 20/100 частин домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.1977 року; ОСОБА_11 (померла, дата смерті, останнє місце проживання та коло спадкоємців невідомі) - 16/500 частин домоволодіння на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року та акту ідеальних часток, складеного КП «ДМБТІ» ДОР від 10.07.1987 року; ОСОБА_12 (помер, дата смерті, останнє місце проживання та коло спадкоємців невідомі) - 16/500 частин домоволодіння на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року та акту ідеальних часток складеного КП «ДМБТІ» ДОР від 10.07.1987 року; ОСОБА_13 (помер, дата смерті, останнє місце проживання, спадкоємець - донька померлого ОСОБА_16 , відповідач по справі) - 16/500 частин домоволодіння на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року та акту ідеальних часток складеного КП «ДМБТІ» ДОР від 10.07.1987 року; та ОСОБА_1 - 16/500 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_9 належного померлій на підставі рішень виконкому Ленінської райради за № 406/2 від 29.06.1973 року та № 820 від 25.08.1978 року та акту ідеальних часток складеного КП «ДМБТІ» ДОР від 10.07.1987 року та успадкованої частки після смерті ОСОБА_7 (1/2 частка спадкового майна після смерті ОСОБА_7 ); та 16/500 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті брата - ОСОБА_8 , належного померлому в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_9 .

07 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Другої ДДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_9 .

Постановою державного нотаріуса Другої ДДНК Олехнович Л.Ю. від 10.08.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, т.я. частки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не перереєстровано, у зв`язку з чим неможливо визначити склад спадкового майна (а.с. 101-102).

29 березня 2019 року позивач звернулась до Другої ДДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_8 .

Постановою державного нотаріуса Другої ДДНК Олехнович Л.Ю. від 03 квітня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, т.я. пропущено строк для прийняття спадщини (а.с. 101-102).

Згідно відповіді відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 20.03.2019 року, ОСОБА_8 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Інші зареєстровані особи відсутні. На день смерті ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) становить 2 особи: ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с. 89).

У положеннях п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту її прав як спадкоємця шляхом визнання за позивачем права власності на 16/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та права власності на 16/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16 ЦК України, ст. ст. 524-526, 529-530, 548-549 ЦК УРСР ст. ст. 4, 12-13, 77-81, 141, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75) про встановлення фактів прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_17 після смерті її матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , після смерті її брата ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на 16/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 63,5 кв.м., загальною площею 114,7 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 житловою площею 31,3 кв.м., загальною площею 53,2 кв.м., житлового будинку літ. В-1 житловою площею 34,2 кв.м., загальною площею 49,0 кв.м., гаражу літ. Д, сараю літ. К, вбиральні літ. Л, сараю літ. Н, сараю (тимчасовий) літ. Р, сараю літ. С, вбиральні літ. Т, господарчого блоку (сарай, вбиральня, літній душ) літ. Ф, навіс літ. Х, навіс літ. Ц, навіс літ. Ч та інших споруд № 1-16, І-ІІІ, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , як Ѕ частина спадкового майна, що належало ОСОБА_9 , а саме: 16/500 часток домоволодіння на підставі на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 26.09.1978 року з подальшою зміною розміру часток згідно Акту від 10.07.1987 року та рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.1989 року по справі № 2-1213/1989 р. та 16/500 часток домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на 16/500 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 63,5 кв.м., загальною площею 114,7 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 житловою площею 31,3 кв.м., загальною площею 53,2 кв.м., житлового будинку літ. В-1 житловою площею 34,2 кв.м., загальною площею 49,0 кв.м., гаражу літ. Д, сараю літ. К, вбиральні літ. Л, сараю літ. Н, сараю (тимчасовий) літ. Р, сараю літ. С, вбиральні літ. Т, господарчого блоку (сарай, вбиральня, літній душ) літ. Ф, навіс літ. Х, навіс літ. Ц, навіс літ. Ч та інших споруд № 1-16, І-ІІІ, в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , належних померлому в порядку спадкування за законом Ѕ частки спадкового майна після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершена апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2020 року.

Суддя Н.В. Басова