Справа № 454/983/19 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/3978/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар Юзефович Ю.І.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року, постановлену в складі головуючого судді Адамовича М.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій , -

В С Т А Н О В И Л А:

у квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом та просив скасувати, як протиправний, пункт третій рішення Великомостівської міської ради від 17.10.2018 року № 307 в частині відмови в наданні йому у власність земельної ділянки площею 0, 0914 га, кадастровий номер :10:001:0311, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та зобов`язати Великомостівську міську раду винести на повторний розгляд чергової сесії міської ради заяву про надання у власність зазначеної земельної ділянки.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради про визнання протиправним рішення міської ради закрито, з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Повернуто ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що суд безпідставно послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 27 березня 2019 року по справі № 206/4712/17, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог покликається на те, що оспорювання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в приватизації земельної ділянки, тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне. Зазначену правову позицію було викладено у ряді постанов Великої Палати Верховного Суду, зокрема у постанові від 11 вересня 2019 року по справі № 826/4509/17; від 18 квітня 2018 року по справі №707/1580/15-ц; від 05 червня 2018 року по справі № 720/1716/15-ц; від 25 квітня 2018 по справі № 496/2866/16-ц; від 05 червня 2018 року по справі № 720/1716/15-ц; від 25 квітня 2018 року по справі № 495/2176/17 та в інших.

Просить ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам не відповідає.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом та просив скасувати, як протиправний, пункт третій рішення Великомостівської міської ради від 17.10.2018 року № 307 в частині відмови в наданні йому у власність земельної ділянки площею 0, 0914 га, кадастровий номер :10:001:0311, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та зобов`язати Великомостівську міську раду винести на повторний розгляд чергової сесії міської ради заяву про надання у власність зазначеної земельної ділянки.

У позові позивач вказує, що оскаржуваному рішенню передувало рішення відповідача від 18 грудня 2017 року № 49, яким позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку.

Як на правову підставу пред`явленого позову, позивач посилається на норми статті 118 ЗК України.

Так, аналіз змісту позовної заяви дає підстави стверджувати, що позивач просить скасувати рішення органу місцевого самоврядування в частині відмови в наданні йому у власність земельної ділянки та зобов`язати раду винести на повторний розгляд його заяву про надання у власність цієї земельної ділянки.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що такий спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Проте з таким висновком погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 707/1580/15-ц (провадження № 14-70цс18) зроблено висновок про те, що земельні спори за участі фізичної особи можуть розглядатися як у порядку адміністративного, так і цивільного судочинства. Частина 1 статті 118 ЗК України від 2001 року передбачає особливості набуття земельної ділянки у власність (її приватизацію) громадянами у разі, якщо вказана земельна ділянка перебуває у їх правомірному користуванні. Оспорювання рішення органу місцевого самоврядування у даному випадку поглинається спором про речове, приватне право, яке належить особі до звернення до органу місцевого самоврядування. Таке право виникає і в результаті реалізації рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, але його захист відбувається у порядку цивільного судочинства (стаття 15 ЦПК України) у спосіб, характерний для приватноправових відносин.

Враховуючи фактичні обставини цієї справи, предмет спору, а також обраний позивачем спосіб захисту, такий спір належить розглядати саме за правилами цивільного судочинства.

При цьому колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні питання про закриття провадження у справі судом першої інстанції помилково враховано правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 206/4712/17, оскільки у даній справі, та і у справі, яка переглядається різні фактичні обставини та предмет спору. У справі № 206/4712/17 предметом спору було порушення порядку розгляду клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, тобто першого із рішень, передбачених положеннями статті 118 ЗК України, а у справі, яка переглядається, повинна бути здійснена перевірка порядку розгляду та законності прийнятого рішення про відмову у затвердженні позивачу проекту землеустрою та передачу йому у власність земельної ділянки.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на те, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 393 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Увалу Сокальського районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2020 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.