УХВАЛА

14 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради, місцезнаходження: м. Одеса, площа Думська, 1, про визначення додаткового строку терміном у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У підготовчому судовому засіданні судом за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача Одеську міську раду на належного ОСОБА_5 Миколаївну, при цьому представником позивача до суду подавався уточнений позов (збільшення позовних вимог), у якому були визначені позовні вимоги саме до ОСОБА_3 , проте оскільки зазначений позов було подано з порушенням вимог ЦПК України щодо надання до суду доказів направлення такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, він згідно з ч. 5 ст. 49 ЦПК України до розгляду не приймався та був повернутий заявнику.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2019 року провадження у справі № 522/17537/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Одеського апеляційного суду по справі № 523/3792/15-ц.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2020 року відновлено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, станом на теперішній час єдиною вимогою, яку позивач заявив до суду є визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить суд накласти арешт на 130/1000 квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 АДРЕСА_7 , що складає житлову кімнату 54-1 площею 19 кв.м., 130/1000 частин коридору загального користування площею 35,2 кв.м., 130/1000 частин туалету загального користування площею 0,8 кв.м., право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд враховує, що як пропозицію зустрічного забезпечення представник позивача просив суд накласти арешт на квартиру, що належить позивачу та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.1, 2 ч.1, ч. 3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно з п. 3 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позов у даній справі є немайнового характеру та стосується визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Також судом встановлено, що у даному випадку відсутня співмірність заходів забезпечення позову (арешт майна) із заявленими позовними вимогами (визначення додаткового строку для прийняття спадщини).

Крім цього заявником не доведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

Також суд зазначає, що представник позивача просить суд накласти арешт на 130/1000 квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 АДРЕСА_7 , що складає житлову кімнату 54-1 площею 19 кв.м., 130/1000 частин коридору загального користування площею 35,2 кв.м., 130/1000 частин туалету загального користування площею 0,8 кв.м., право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 , а оскільки ця квартира є комунальною, то накладення арешту на невиділені в натурі частки місць загального користування може порушити законні права та інтереси інших мешканців цієї квартири.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені представником позивача вимоги щодо забезпечення позову є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.149-153, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії у порядку, встановленому ст. 354 та п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Л.С.Єршова