Справа № 572/3815/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Слободянюка Б.К.

за участю секретаря судових засідань - Кудіної А.Р.

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ,2014 року народження в розмірі 2218 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 09.12.2019 року і до повноліття дитини; стягнути з відповідача аліменти за минулі роки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , 2014 року народження в розмірі 34957 грн., судові витрати покласти на відповідача .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 02.01.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 , яка проживає разом з позивачем. Сторони на даний час перебувають в процесі розірвання шлюбу. Вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому звернулася до суду з даним позовом. Крім того, зазначає, що відповідач не проживав разом з нею протягом останніх чотирьох років, а тому просить також стягнути за ці роки аліменти на утримання дитини в розмірі 34957 грн.

13.12.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву. Згідно якого, позов визнає частково та погоджується на сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1800 грн. щомісяця. Позовну вимогу про стягнення аліментів за попередні чотири роки вважає безпідставною, оскільки, позивачка до нього не зверталася з проханням про надання будь якої матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки, він самостійно надавав матеріальну допомогу дочці, а також купував одяг та інші необхідні речі для дитини. Вказує, що батьки мають рівні права та обов`язки стосовно утримання дитини. Вважає, що аліменти в розмірі 1800 грн. будуть достатніми для забезпечення потреб дитини.

Позивачем було подано відповідь на відзив, згідно якого позивач зазначає, що дитину повністю забезпечує вона, батько лише один раз проявив ініціативу у спілкуванні з дитиною. Зазначає, що дочка страждає на хронічне захворювання нирок та потребує лікування. Вказує, що відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні немає, придбав автомобіль, а тому має можливість сплачувати аліменти в зазначеному в позовній заяві розмірі.

В судовому засіданні представник позивача, позовну заяву підтримав в повному обсязі, з обставин вкладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав часткового, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований виконавчим комітетом Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області 02.01.2014 року, актовий запис №1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки виданої Тутовицькою сільською радою 29.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 , в наступному складі сім`ї: дочка ОСОБА_5 ,2014 року народження; батько: ОСОБА_7 , непрацюючий; мати ОСОБА_8 ,1968 року народження, працююча.

Згідно довідки виданої Тутовицькою сільською радою 03.01.2020 року встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_2 , непрацюючий, в наступному складі сім`ї: батько: ОСОБА_9 пенсіонер, дана інформація підтверджується пенсійним посвідченням № ; мати ОСОБА_10 пенсіонерка, дана інформація підтверджується пенсійним посвідченням №; сестра ОСОБА_4 , не працює і не навчається; брат ОСОБА_11 , не працюючий; брат ОСОБА_12 непрацюючий; брат ОСОБА_13 , не працюючий; сестра ОСОБА_14 учениця.

Судом були допитані за клопотанням сторін свідки: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 .

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , дали показання про те, що сторони не проживають разом з весни 2016 року, відповідач майже не відвідує дочку та практично не надає допомогу на її утримання. Вихованням та утримання дитини займається позивач та її батьки.

Свідки: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 дали показання про те, що вона є друзями відповідача та часто з ним їздили відвідувати дитину, розповіли, що батько любить дочку, намагається проводити з нею час та купувати необхідні речі, однак, останнім часом позивач чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Проте в порушення вищенаведених положень законодавства позивачкою не доведено наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час.

Керуючись вимогами розумності та справедливості при визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує вимоги ч.1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя та приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно. Враховуючи, що позивач не довела того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, стягнення аліментів слід розпочати з дня подачі позову, а саме: з 09.12.2019 року і до повноліття дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ст. 180- 183 , 184 СК України , керуючись ст. ст. 141, 178, 279, 430 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень , починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 09.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт, НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 18.02.2020 року

Суддя: