Справа № 569/6386/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

за участю представника позивача - адвоката Луцюка М.П.,

представника відповідача - 1 - ОСОБА_1 - адвоката Сташук М.О.,

представника відповідача - 2 - ПАТ «Страхова група «ТАС» - Цибенко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПАТ «Страхова група «ТАС» в особі Рівненської філії ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, мотивуючи тим, що 5 червня 2019 року, близько 9 год. 00 хв., на вулиці Млинівській в м.Рівне навпроти будинку №1б, водій автомобіля «Mazda-323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , розпочав маневр лівого повороту, не переконавшись що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, зупинився, а в цей момент позивач ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Volkswagen-Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у зустрічному напрямку зі сторони вул.Макарова в напрямку вул.Біла м.Рівне, виявивши небезпеку для руху, загальмував, вивернув кермо вправо та виїхав за межі проїзної частини де допустив зіткнення із металевою огорожею. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні ушкодження і він тілесні ушкодження, винним у ДТП вважає водія ОСОБА_3 . Позивач просить суд стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» на його користь страхове відшкодування у вигляді матеріальної шкоди в розмірі 100 000 грн., стягнути з ОСОБА_1 на його користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 32 396,38 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та стягнути із відповідачів судові витрати, відповідно до задоволених позовних вимог, в тому числі витрати на правничу допомогу орієнтовний розмір яких вказує 38 237,72 грн. У підготовчому судовому засідання 13.06.2019 року було задоволено клопотання позивача та ухвалено витребувати докази, в решті клопотань відмовлено.

Представник позивача адвокат Луцюк М.П.в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі вважаючи їх обґрунтованими, підтвердив обставини викладені у позовній заяві. Пояснив що цивільно-правова відповідальність власника або законного володільця автомобіля «Mazda-323», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС»», поліс серії АМ №5538188, що був діючим станом на 05.06.2018 року. Відповідно до п.4, ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн. ПАТ «СГ «ТАС»» листом від 18.09.2018 року було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Завданий збиток за пошкодження автомобіля марки «Volkswagen-Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 132 396,38 грн. Розмір моральної шкоди оцінює в 50 000 грн. виходячи з глибини душевних страждань пов`язаних з неможливістю ОСОБА_2 користуватися пошкодженим автомобілем. Просив позов задоволити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та дату розгляду справи належним чином. Представник позивача - адвокат Луцюк М.П. не заперечує щодо розгляду справи за відсутності позивача.

Представник відповідача - 1 - ОСОБА_1 - адвокат Сташук М.О. в судовому засіданні та у надісланому на адресу суду відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях проти позову заперечує в повному обсязі щодо заявлених позовних вимог, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та здійснити розподіл судових витрат і стягнути з позивача витрати понесені відповідачем на правничу допомогу.

В обґрунтування заперечень зазначає, що вини ОСОБА_1 у наслідках ДТП, що сталася із ОСОБА_2 немає. Відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення підтверджується постановою Апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2018 року у справі №569/13109/18, яка набрала законної сили. Суд апеляційної інстанції встановив, як вбачається із схеми ДТП, а також відео запису моменту ДТП, що наявні в матеріалах справи, водій транспортного засобу «Volkswagen-Passat», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , проїжджаючи перехрестя, допустив порушення п.п.11.2, 12.1, 12.3 ПДР України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху та не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу. Вказане, зокрема, підтверджується тим, що на схемі до протоколу огляду відсутній гальмівний шлях транспортного засобу «Volkswagen-Passat», д.р.н. НОМЕР_2 . Окрім того, згідно п.11.2 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Однак водій транспортного засобу «Volkswagen-Passat», д.р.н. НОМЕР_2 не зайняв положення якнайближче до правого краю проїзної частини.

Стверджує, що на даній ділянці дороги наявні дві смуги для руху в одному напрямку і крайня права смуга, якою рухався водій автомобіля«Volkswagen-Passat», д.р.н. НОМЕР_2 була вільною та можна було безперешкодно проїхати, у нього не було потреби маневрувати, різко змінювати напрям руху і звертати праворуч.

Наголошує на тому, що відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Отже висновок суду викладений в постанові Апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2018 року у справі №569/13109/18, яка набрала законної сили, в частині відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення під час подій 05 червня 2018 року, є обов`язковим для суду у даному провадженні і не потребують повторного доведення. Питання дотримання судом норм матеріального і процесуального права при розгляді справи по якій вже є остаточне рішення, яке набрало законної сили, не може бути предметом дослідження у цій справі, оскільки це є порушенням принципу юридичної визначеності: ніхто не може ставити під сумнів рішення суду яке набрало законної сили.

Щодо таких документів, доданих до позовної заяви, як висновок експертного дослідження №3.1-7-Д/18 від 26.12.2018 року, зазначає, що він явно суперечить постанові Апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2018 року у справі №569/13109/18 та фактичним обставинам справи. Заданий комплекс вихідних даних (надав позивач на власний розсуд, спотворивши факти) які використав експерт, не відповідають схемі ДТП, а також відео запису моменту ДТП, що наявні в матеріалах адміністративної справи.

Також представник відповідача звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Саме на таку обов`язковість судових рішень і врахування їх при розгляді справ звертає увагу Верховний Суд зокрема у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року №676/5081/16-ц, Постанові Верховного Суду від 30.05.2019 року №756/726/18-ц.

Відповідач - 1 - ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився неодноразово, був повідомлений належним чином про дату і час судового розгляду справи, представник відповідача не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.

Представник відповідача - 2 ПАТ «Страхова Група «ТАС» - Цибенко В.К. в судовому засіданні проти позову заперечує в повному обсязі, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. На думку відповідача - 2 підстави щодо стягнення страхового відшкодування, а також шкоди з ОСОБА_1 , відсутні, оскільки відсутня його вина у ДТП, що є обов`язковою умовою для цивільно-правової відповідальності. Відсутність вини ОСОБА_1 підтверджується Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2018 року у справі №569/13109/18, яка є обов`язковою для суду у даному провадженні.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15.05.2019 року відкрито провадження у справі №569/6386/19, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засідання 13.06.2019 року задоволено клопотання позивача, ухвалено витребувати докази, а саме з Рівненського міського суду Рівненської області матеріали справи №569/13109/18; з Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003311 від 05.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, для огляду та дослідження у судовому засіданні.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу №569/6386/19 до судового розгляду по суті на 11.11.2019 року.

11.11.2019 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 09.12.2019 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, а також матеріали про адміністративне правопорушення № 569/13109/18 та матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003311 від 05.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вирішуючи спір в межах позовних вимог та наданих доказів, суд рахує, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 червня 2019 року, близько 9 год. 00 хв., на вулиці Млинівській в м.Рівне навпроти будинку №1б, водій автомобіля «Mazda-323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , розпочав маневр лівого повороту, виїхав на смугу зустрічного руху, зупинився, а в цей момент позивач ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Volkswagen-Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у зустрічному напрямку зі сторони вул.Макарова в напрямку вул.Біла м.Рівне, вивернув кермо вправо та виїхав за межі проїзної частини де допустив зіткнення із металевою огорожею, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні ушкодження.

Автомобіль марки «Volkswagen-Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить позивачу ОСОБА_2 , що підтверджується даними Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , дата реєстрації 24.09.2014 року.

12.03.2018 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС»» та ОСОБА_1 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5538188 (далі Договір), відповідно до умов якого застраховано цивільну відповідальність власника автомобіля марки «Mazda-323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , термін дії полісу з 13 березня 2018 року по 12 березня 2019 року. З пунктів 4, 5 вказаного Договору слідує, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 грн., розмір франшизи 0 грн., що не заперечується представникоми позивача та відповідача.

Постановою слідчого СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 27.06.2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003311 від 05.06.2018 року закрито в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, з вирішенням питання про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2018 року №569/13109/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2018 року у справі №569/13109/18, яка набрала законної сили, Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2018 року відносно ОСОБА_1 скасовано. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Під час судового розгляду Апеляційним судом Рівненської області у справі №569/13109/18 встановлено:

« Як вбачається із схеми ДТП, а також відео запису моменту ДТП, що наявні в матеріалах справи, водій транспортного засобу «Volkswagen-Passat», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , проїжджаючи перехрестя, допустив порушення п.п.11.2, 12.1, 12.3 ПДР України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху та не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу.

Вказане, зокрема, підтверджується тим, що на схемі до протоколу огляду відсутній гальмівний шлях транспортного засобу «Volkswagen-Passat», р.н. НОМЕР_2 . Окрім того, згідно п.11.2 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Однак водій транспортного засобу «Volkswagen-Passat», р.н. НОМЕР_2 не зайняв положення якнайближче до правого краю проїзної частини.»

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно ст. 5 Закону є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних та художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка здійснює цю діяльність, та інших осіб.

Відповідно до статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

В статті 1167 Цивільного кодексу України зазначено, що моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Зі змісту наведених правових норми вбачається, що одним із основних критеріїв застосування відповідальності у разі дорожньо транспортної пригоди, є вина. Визначаючи наявність або відсутність вини відповідача ОСОБА_1 у даній ситуації, суд виходив з наступного.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

При цьому, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, учасники цивільного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2018 року у справі №569/13109/18, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення. Дане рішення є преюдиційним і повторно відсутність вини в діях ОСОБА_1 не доводиться.

За відсутності вини ОСОБА_1 не можливо притягнути його та ПрАТ «Старахова група «ТАС»» до цивільної відповідальності, оскільки за таких обставин відсутній склад цивільного правопорушення.

Суд відхиляє доводи представника позивача відносно того, що обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду можуть бути спростовані у загальному порядку, особою яка не брала участі у справі на підставі ч. 5 ст. 82 ЦПК та посиланням на практику Європейського суду з прав людини у справі «Лазаренко та інші проти України». Оскільки преюдиційність постанови у справі про адміністративне правопорушення визначена ч. 6 ст. 82 ЦПК України, посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини у справі «Лазаренко та інші проти України», у даному випадку є недоречним, дане рішення не має відношення до позиції щодо наявності права особи на спростування обставин встановлених судом в іншій справі, які є обов`язковими для суду.

Сторона позивача була обізнана про розгляд матеріалів адміністративної справи №569/13109/18 Апеляційним судом Рівненської області.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Цією ж нормою прямої дії визначено основні засади судочинства, серед яких - обов`язковість судового рішення.

Керуючись принципом преюдиції та верховенства права суд відхиляє докази позивача: висновок експертного дослідження №3.1.-7-Д/18 від 26.12.2018 року, висновок експертного дослідження №1/19 від 30.01.2019 року, висновок експертного дослідження №Т-11/19 від 14.03.2019 року, складених Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, як неналежні і такі що не спростовують обставин викладених у Постанові Апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2018 року у справі №569/13109/18, яка має преюдиційне значення.

З наведених мотивів суд приймає до уваги позицію відповідачів як таку що заслуговує на увагу і вважає її обґрунтованою.

За позицією Європейського суду з прав людини, сформованою в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Суд також приймає до уваги позиції Європейського суду з прав людини щодо обов`язковості судових рішень (рішення від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії»), яка з огляду на вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» повинна застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Суд, відмовляючи у позові, вважає слід частково задовольнити вимоги відповідача ОСОБА_1 щодо розподілу судових витрат та стягнення з позивача на його користь 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами (участь в судових засіданнях, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції у справі, консультування, підготовка відзиву та інших процесуальних документів у справі), які були досліджені в судовому засіданні також і на предмет їх фактичної сплати і підтвердження понесення цих витрат належними документами. Суд дослідив усі докази подані стороною відповідача щодо понесених витрат на правничу допомогу при вирішенні питання розподілу судових витрат, та врахував правові висновки викладені у Постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 11, 22, 988, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в порядку, передбаченому ст.ст. 4, 12, 28, 43, 49, 81-83, 141, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПАТ «Страхова група «ТАС» в особі Рівненської філії ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30 січня 2020 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук