Провадження № 2/537/514/2020
Справа № 536/1573/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2020 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі - головуючого судді Хіневич В.І., за участю секретаря Гавриш А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом юридичної особи Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до фізичної особи ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
Представник ПАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 340 грн. 32 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 1 921 грн.
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерелом
підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.
Таким чином, особою, відповідальною за завдану потерпілому шкоду життю та здоров`я, у даному випадку є відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України.
Для стягнення виплаченої суми страхового відшкодування Страхова компанія має право
на пред`явлення позову , що передбачено ст. 38-1.1 Закону України про ОСЦПВВНТЗ від 01.07.2004 - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, .... з- порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладені договору страхування із застосуванням
такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Відповідно п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Оскільки ТЗ «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , належить та застрахований
ОСОБА_4 на пільгових умовах, а на час вчинення ДТП за кермом ТЗ був ОСОБА_1 , чим порушено п. 13.2.ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач порушив умови Полісу обов`язкового страхування, тому повинен відшкодувати 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 340 (тринадцять тисяч триста сорок) грн.. 32 коп.
Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач отримав право вимоги на таке
відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, ПАТ «Страхова група «ТАС» змушена була звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, завчасно надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вразі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника позивача та відповідача.
Враховуючи відсутність сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу звукозаписувального технічного засобу..
Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
03 квітня 2016 року між ПАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_4 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АЕ/8649006), відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y», д.н.з. НОМЕР_1 з установленням строку дії договору до 03 квітня 2017 року.
За умовою даного договору ОСОБА_4 , як пенсіонеру, була надана пільга у розмірі 50 відсотків страхового платежу за умови особистого керування ним вказаним транспортним засобом.
Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2017 року, яка набрала законної сили 16 січня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст..82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ця постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до страхового акту №6875Р/13/17 від 22.03.2017 та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АЕ/8649006) від 03.04.2016, розмір страхового відшкодування визначено в сумі 26 680 грн. 63 коп.
Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується регресною вимогою в справі №2148 ТАС від 29.08.2017, ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування в порядку регресу суми страхової виплати в розмірі 13 340 грн. 32 коп., оскільки договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АЕ/8649006), був виданий на ім`я ОСОБА_4 з застосуванням пільг, а під час ДТП застрахованим транспортним засобом керував ОСОБА_1 , то в силу ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у останнього виникає обов`язок компенсувати ПАТ «Страхова група «ТАС» 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно п.13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Відповідно до п.1.1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.
Пунктом 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Згідно п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, страхувальнику легкового автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 при оформленні полісу № АЕ/8649006 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 квітня 2016 року, як пенсіонеру, надана пільга на оплату страхового платежу в розмірі 50%, та на час дорожньо-транспортної пригоди саме відповідач ОСОБА_1 , як водій, керував автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , який був застрахований позивачем із застосуванням пільги, що передбачена ст. 13.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то суд приходить до висновку, що на відповідача, який є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди і на якого не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, необхідно покласти обов`язки компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування у розмірі 13 340 грн. 32 коп., а тому позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн..
Керуючись ст.ст. 12,81,141,263-268, 280 ЦПК України, ст. ст. 993, 979, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування-задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.
Суддя: В.І. Хіневич