Справа № 725/3240/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

за участю секретаря судових засідань Климус Г.В.,

представника відповідача Ілащука І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 37764,57 грн. за кредитним договором б/н від 02.04.2010 року, а також понесені судові витрати. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.04.2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 13800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором.

Станом на 20.05.2019 року відповідач ОСОБА_1 порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в розмірі 37764, 57 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18000, 22 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 7832, 25 грн.; пенею за прострочене зобов`язання в розмірі 9457, 60 грн.; пені за несвоєчасність сплати боргу в сумі 100 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процента складова) 1774,50 грн.

Відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів, однак вимоги щодо повернення кредитних коштів згідно кредитного договору ним виконані не були. З цих підстав просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору б/н від 02.04.2010 року у вказаному розмірі.

Представник позивача Кіріченко Р.А. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Крім того, від представника позивача до суду надійшла відповіддь на відзив, згідно якої представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, з підстав вказаних у відзиві, що надав. Пояснив, що відповідач ОСОБА_1 в квітні 2010 року отримав кредитну картку в АТ КБ «Приватбанк» для отримання грошових коштів Банку для використання їх у власних цілях. Договір з банком відповідач не укладав, проте про Умови та правила надання банківських послуг йому відомі. Картку він використовував, а потім закінчився термін її дії, нову картку він не отримував. Останній платіж по кратці відповідач зробив 16.04.2019 року. Просив застосувати до нарахованої відповідачу пені строк позовної давності.

Заслухавши доводи представника відповідача, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2010 року відповідач ОСОБА_1 здійснив свій особистий підпис в анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, вступивши таким чином із позивачем АТ «Приват Банк» в кредитні договірні правовідносини (а.с. 11-12).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 11 зворот).

В постанові Верховного суду України №356/1635/16-ц від 10.04.2019 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

В постанові Верховного суду України №755/2720/16-ц від 06.02.2018 року зазначено, що оскільки боржник підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами і Тарифами банку, то Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладання договору.

Таким чином, відповідно до укладеного між сторонами вищезгаданого договору б/н від 02.04.2010 року відповідач ОСОБА_1 , отримав кредит у розмірі 13800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підтвердженням укладання між сторонами договору свідчить також отримання відповідачем кредитної картки (а.с. 100).

Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» відповідач ОСОБА_1 зобов`язувся погашати заборгованість по кредиту, сплачувати нараховані за період користування кредитом відсотки, комісії за користування кредитом, штрафів, інших витрат, а також наслідки та відповідальність у разі порушення взятих позичальником та Банком взятих на себе зобов`язань (а.с. 13-27).

При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною першої статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 21).

Крім того, відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та пролонгується на цей самий строк, якщо сторони не проінформують один одного про припинення дії (а.с. 19).

Пунктом 2.1.1.2.12 та пунктом 2.1.1.2.13 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що по закінченню строку дії відповідна Карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту Карти з новим строком дії), відповідно до діючих тарифів, при дотриманні клієнтом умов та правил обслуговування карти, передбачених договором. Для отримання нової картки по закінченню строку дії клієнт має звернутися у відділення банку (а.с. 21 зворот).

У даній справі сторони погодили, що строк дії договору відповідає строку дії картки.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку позичальника, згідно з якою на протязі тривалого часу проводилися операції щодо зняття коштів та погашення заборгованості, видно, що останній раз відповідач погашав заборгованість 16.04.2019 року.

З огляду на викладене, встановлено, що відповідачем дійсно порушувались умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, правильність нарахування якої має бути перевірена на предмет відповідності нормам матеріального права.

Наданим банком розрахунком, випискою за картковим рахунком, визначено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 20.05.2019 року складає 37764, 57 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18000, 22 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 7832, 25 грн.; пенею за прострочене зобов`язання в розмірі 9457, 60 грн.; пені за несвоєчасність сплати боргу в сумі 100 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процента складова) 1774,50 грн. (а.с. 6-10). Прицьому факт порушення умов договору відповідачем та його представником не спростовано.

Вирішуючи питання про обсяг задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, розрахунком заборгованості доведено, що станом на 20.05.2019 року заборгованість за тілом кредита становить 18100,22 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредита становить 7832,25 грн; заборгованість за нарахованими відсотками відсутня. Оскільки правильність їх нарахування відповідачем та матеріалами справи не спростована, то згадана заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені та штрафів відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статей 549, 550, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини 1 статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання.

Отже, пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Також слід зазначити, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (стаття 266, частина 2 статті 258 ЦК України).

Відповідно до пунктів 2.1.1.12.1., 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.2.1, 2.1.1.12.2.2 Умов та правил надання банківських послуг під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку проценти в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). В разі, якщо на дату нарахування процентів згідно цих умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. Згідно зі статтею 212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за кредитом є простроченою. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобов`язань із терміном прострочки понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому проценти за користування кредитом клієнт не сплачує (а.с. 23 зворот).

З Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» видно, що пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить пеня1 + пеня 2, де пеня1- базова процентна ставка за договором (2,5%)/30- нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня2 1% від заборгованості але.ю не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму 50 і більше гривень (а.с. 12).

З наданого банком розрахунку заборгованості (а.с. 6-10) вбачається, що відповідачу пеня нараховувалася в період, починаючи із 01.01.2019 року, а отже суд не може застосувати до даних правівідносин строк позовної давності у 1 рік,оскільки такий строк позивачем не порушений..

З огляду на викладене, на користь банку підлягає стягненню заборгованість з пені у розмірі 9557,60 гривень.

Щодо вимог банку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів: 500 грн (фіксована частина) та 1774,50 грн. (процентна складова), то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

З урахуванням вказаного з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість по кредитному договору б/н від від 02.04.2010 року в розмірі 35490,07 (тридцяти п`яти тисяч чотирьохсот дев`яноста) гривень 07 копійок, що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18100,22 гривень; заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 7832,25 гривень; нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 9557,60 гривень.

У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, а саме в розмірі 94%, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, належить стягнути судовий збір в розмірі 1805,74 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 554, 610, 611, 612, 625, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 141, 245, 246, 258-273, 274-279, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь АТ КБ «Приват Банк» (р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору б/н від 02.04.2010 року в розмірі 35490,07 (тридцяти п`яти тисяч чотирьохсот дев`яноста) гривень 07 копійок, що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18100,22 гривень; заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 7832,25 гривень; нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 9557,60 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» (р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1805 (одну тисячу вісімсот п`ять) гривень 74 копійки судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул.. Грушевського, 1Д, МФО 305299, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: с. Онут Заставнівського району Чернівецької області

Повний текст рішення виготовлено 19.02.2020 року.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ