Справа № 183/2951/20
№ 2-о/183/128/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Пономаренко О.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в :

29 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ, Луганської області, внаслідок дифузного дрібновогнищевого кардіосклерозу, помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть останнього від 26.05.2020 року серії НОМЕР_1 , медичним свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті №686 від 20.05.2020 року.

З метою державної реєстрації смерті батька, заявник звернувся до Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, за місцем свого проживання, з відповідною заявою, однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 через те, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, а подані заявником документи, видані від імені Луганської Народної Республіки, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадянин та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових насідків.

Отже, отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка неможливо, оскільки ОСОБА_2 помер на тимчасово окупованій території.

У зв`язку із наведеним, в заяві ОСОБА_1 просив суд:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луганськ, Луганська область, Україна.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи - Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши надані заявником докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється батьком заявника ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження останнього серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

У відповідності до свідоцтва про смерть, виданого 26 травня 2020 року Кам`янобрідським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, актовий запис № 246, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Луганська, Україна, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ «Луганська Народна Республіка» (а.с.19).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті №686 від 20.05.2020 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті - дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз (а.с.17-18).

Як вбачається із листа - відмови Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29.05.2020 року № 1039/20.35.-14, заявник ОСОБА_1 звернувся до Відділу з заявою щодо видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , але за результатами розгляду наданих заявником документів для підтвердження факту смерті особи в районі проведення Операції Об`єднаних Сил, через відсутність оригіналу, заявнику було відмовлено у наданні письмової відмови у проведенні державної реєстрації смерті (а.с.20-21).

Згідно приписів статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 1. Тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. 2. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

На підставі статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 1. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, крім іншого: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

Згідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

На підставі статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, у відповідності до вищенаведеного закону України, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та довідка про причину смерті є недійсними та не створюють юридичних наслідків.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В даному випадку, відмовляючи заявникові у наданні відмови у проведенні державної реєстрації смерті, заінтересована особа послалася на відсутність у заявника оригіналів документів, однак, як суд зазначив вище, такі документи, в силу статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є і так недійсними і не створюють правових наслідків.

На підставі статті 317 ЦПК України, 1. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. 3. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. 4. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. 5. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в зв`язку з чим, вимоги про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 76-81, 89, 258-259, 263-268, 293, 294, 315-319 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Луганськ, Україна, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території в місті Луганськ, Луганська область, Україна; причина смерті - дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Учасники справи:

-заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 15 травня 2007 р., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заінтересована особа: Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації

актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Українська 7-а.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 02 червня 2020 року.

Суддя Д.І. Городецький