Справа № 570/4202/19
Номер провадження 2/570/259/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Станкевича В.О.,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Шеруди О.П.,

представника відповідача Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Зінчука В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Станкевич В.О. звернувся до суду з позовом до Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області та просить визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини по спадковій трансмісії після смерті його баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_5 , про що 10.07.2019 р. Рівненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Рівненської області було повторно видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_6 про що 13.10.2015 р. ВДРАЦС Рівненського МУЮ було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті батька приблизно у червні 2019 р. позивач у документах батька випадково знайшов копію заповіту від 24.05.2004 р., посвідчений секретарем виконкому Радухівської сільської ради Петровичем М.М., зареєстровано в реєстрі №71.

Відповідно до заповіту ОСОБА_5 заповіла все своє майно сину ОСОБА_6 батьку позивача.

З метою вирішення питання чи має право ОСОБА_1 на спадкове майно своєї баби, він звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Чумак Т.В., яка у своєму листі від 02.08.2019 р. за вих.. №219-01-16 повідомила, що ОСОБА_1 має право на отримання спадщини в порядку спадкової трансмісії згідно ст.. 1276 ЦК України після смерті його баби ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не встиг прийняти спадщину після смерті його матері.

Щодо поважності пропуску строку просить звернути увагу, що після смерті баби та батька ОСОБА_1 не знав та не міг знати про існування заповіту складеного його бабою на користь його батька, оскільки фактично з 2003 року він не проживав з батьком та складання заповіту ніколи не обговорювалося.

Ухвалою суду від 17.09.2019 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 15.10.2019 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Представник відповідача Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області згідно заяви вх.. 16608 від 05.11.2019 р. не заперечував проти позовних вимог та просить справу розглядати без їх участі. Згодом вх.. 17809 від 20.11.2019 р. подав письмову заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог та просить справу розглядати без їх присутності. Згодом подав заяву вх.. 832 віл 20.01.2020 р., в якій не заперечує проти позовних вимог та просить справу розглядати без їх присутності. Згодом вх.. 18713 від 04.12.2019 р., в якій представник відповідача не заперечує проти позовних вимог та просить справу розглядати без їх присутності. Згодом представник відповідача подав заяву вх.. 3857 від 04.03.2020 р. про визнання позовних вимог, та розгляд справи у відсутність представника. Згодом представник відповідача подав клопотання вх.. 15169 від 21.02.2020 р., що представником від сільської ради буде спеціаліст землевпорядник сільської ради Зінчук В.Р.

У судовому засіданні представником позивача адвокатом Станкевичем В.О. подано письмові заяви від ОСОБА_8 брата позивача ОСОБА_1 , у якій він повідомляє суд, що йому відомо про розгляд справи, приймати участь у даній справі він наміру немає. Повідомляє, що не претендує на спадщину по спадковій трансмісії, після смерті його баби; та від ОСОБА_9 матері позивача ОСОБА_1 , в якій вона повідомляє, що їй відомо про розгляд справи, приймати участь у справі наміру не має та повідомляє суд, що не претендує на спадщину по садковій трансмісії, після смерті матері її чоловіка.

Ухвалою суду від 14.11.2019 р. витребувано від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області інформацію про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В. повідомила суд, що спадкові справи після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 нею не заводилися.

Ухвалою від 23.12.2019 р. витребувано від Рівненського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію матеріалів справи після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 11.02.2020 р. залучено по справі співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 12.10.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно з відзивом вх. 4899 від 24.03.2020 р. представник відповідачок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адвокат Шеруда О.П. вказує, що позовні вимоги не визнає повністю, заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. В обґрунтування позову позивач зазначає, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 був його батько ОСОБА_6 , який помер та не встиг прийняти спадщину, тобто позивач наголошує, що не встиг прийняти, а не оформити у зв`язку з раптовою смертю. Позивачем не заперечується, що ним повторно отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , що він звернувся до нотаріуса, аби отримати відповідь про відсутність перебування у будь-чиїй власності майна, на яке він претендує, і він на адвокатський запит отримав копію заповіту лише у 2019 р. Вважає, що позивач вводить суд в оману, покликаючись на випадковість знайденої копії заповіту і посилається в обґрунтування на незнання про наявність заповіту як поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки нічого не заважало йому на якого видано свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, так ретельно розпочати пошук вказаного заповіту, оскільки за життя покійна ОСОБА_5 закликала як сина так і невістку догледіти її до смерті і отримати майно, про що було відомо позивачу. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

У судовому засіданні позивач та його представник позивач адвокат Станкевич В.О. позовні вимоги підтримали та просять суд їх задоволити. Крім того, позивач пояснює, що фактично йому стало відомо про існування заповіту на користь його батька з розмови з його двоюрідною сестрою дочкою відповідачки ОСОБА_2 по справі - ОСОБА_10 . Пояснює, що на даний час відповідачки у будинку баби поселили проживати чужих людей та фактично володіють спадковим майном, доступу до якого він не має.

У судовому засіданні відповідачки та їх представник адвокат Шеруда О.П. позовні вимоги не визнали. Пояснюють, що вони не мали обов`язку повідомляти позивача як про існування заповіту на користь його батька, так і про волю спадкодавиці ОСОБА_5 щодо відчуження належної їй нерухомості на користь іншої онуки на підставі договору дарування, а згодом розірвання такого договору дарування. Даючи показання в якості свідків відповідачки вказали, що матері позивача ОСОБА_9 було відомо про заповіт ОСОБА_5 , оскільки папка із правовстановлюючими документами щодо майна ОСОБА_5 перебувала у неї. Крім того, зазначають, що після звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері, їм стало відомо від нотаріуса по наявність заповіту. Після чого вони звернулися до Радухівсьокї сільської ради і дізналися, що заповіт був складений на користь їх брата ОСОБА_6 , і на цьому відбулося припинення оформлення їх спадкових прав на майно їх матері ОСОБА_5 . Не заперечують, що за життя спадкодавиця виявила свою волю та повідомила членів родини про залишення свого спадку на користь сина ОСОБА_6 , з чим уся родина погоджувалася.

У судовому засіданні 14.12.2020 р. представник відповідачок адвокат Шеруда О.П. висловила позицію відповідачок щодо їх згоди про прийняття спадщини позивачем.

У судовому засіданні представник відповідача Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області відніс вирішення спору на розсуд суду, та висловив думку щодо відсутності заперечень проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів та їх представників у судовому засіданні; показання відповідачок, допитаних за їх згодою в якості свідків; визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості

31.01.2020 р. до суду від Рівненського обласного державного нотаріального архіву надійшла засвідчена копія спадкової справи №65/2016, заведена 06.02.2016 р. Рівненською районною державною нотаріальною конторою державним нотаріусом С.Г. Дацюк, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , всього на 10 арк.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Радухівка Рівненського району Рівненської області, свідоцтво видане 17.09.2015 р., актовий запис №19.

Як вбачається з матеріалів вказаної спадкової справи 06.02.2016 о 11 год. 55 хв. подано заяву ОСОБА_3 №185 про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_5 , де вказано спадкоємця за законом крім неї самої її сестру ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів вказаної спадкової справи 06.02.2016 о 11 год. 55 хв. подано заяву №186 ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_5 , де вказано спадкоємця за законом крім неї самої її сестру ОСОБА_3 .

Слід вказати, що останній аркуш вказаної спадкової справи №65/2016, що надійшла від ДНА це заповіт від 24.05.2004 р., у правому верхньому кутку якого знаходиться цифра 17, таку ж копію заповіту подано представником позивача до позовної заяви, однак без відмітки напроти імені « ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 » Як вбачається зі змісту вказаного заповіту ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право : і її житловий будинок з надвірними будівлями заповідає своєму сину ОСОБА_6 .

Як вбачається із засвідченої копії спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , яка надійшла від приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Усик С.І. вх.. 17683 від 03.12.2020 р., ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_9 15.06.2016 р. звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 15.06.2016 р. звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_6 .

Позивач ОСОБА_1 06.07.2016 р. звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_6 , вказуючи, що спадщину прийняв вчасно, оскільки був зареєстрований разом з померлим на момент його смерті.

Як вбачається з паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1 , останній з 04.12.1996 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Як пояснив у судовому засіданні позивач, він за вказаною адресою проживав до 2004 р. - реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 , після чого і на даний час він проживає у її житлі, про що відповідачі не заперечують.

Приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В. 02.08.2019 р. №219-01-16 повідомила ОСОБА_1 , що для підтвердження факту прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_5 , йому необхідно надати нотаріусу докази, що підтверджують факт його постійного проживання разом із спадкодавцем, як того вимагає п.3 ст.1268 ЦК України або рішення суду про поновлення строку для прийняття спадщини, оскільки ним не була подана заява про прийняття спадщини у встановлений п.1 ст.1269, ст. 1276 ЦК України строк.

На думку суду, строк для прийняття спадщини попущено позивачем з поважних причин, зокрема у зв`язку з необізнаністю спадкоємця позивача ОСОБА_1 про наявність заповіту. Крім того, державний нотаріус, встановивши наявність заповіту, не вчинила жодних дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, не зробила виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у газеті.

Отже, державний нотаріус не здійснила належним чином повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Оскільки після смерті ОСОБА_5 були спадкоємці першої черги відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то обґрунтованими є доводи позивача, що за вказаних обставин у нього не було підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до ст.. 1276 ЦК України Перехід права на прийняття спадщини

1. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки останній після смерті своєї баби ОСОБА_5 , будучи спадкоємцем за заповітом за спадковою трансмісією після смерті свого батька ОСОБА_6 , пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що він не мав права на спадщину за законом у першу чергу, не знав про існування вищевказаного заповіту, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку.

Разом з тим, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечують проти заявлених вимог та вказують, що позивачу було відомо про відкриття спадщини та існування заповіту, тому відсутні підстави для поновлення строку для прийняття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час розгляду справи, надаючи показання в якості свідків, підтвердила ті обставини, що вони дізналися про існування заповіту після звернення до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері у 2016 р., та дізнавшись від державного нотаріуса про наявність заповіту, звернулися до Радухівської сільській ради, де їм повідомили, що заповіт складений на їх вже на той час померлого в 2015 р. брата ОСОБА_6 , тому вони не повідомляли нікому про існування заповіту та наявність у його спадкоємців спадкових прав щодо майна ОСОБА_5 , оскільки вважали, що це не входить до кола їх обов`язків як спадкоємців першої черги після смерті матері.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Отже, допитані у судовому засіданні в якості свідків відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказували, що позивача не було повідомлено про наявність на його батька ОСОБА_6 заповіту та, відповідно, наявності у нього спадкових прав.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19).

Як вбачається із заповіту від 24.05.2004 р., який міститься у заведеній державним нотаріусом Рівненської державної нотаріальної контори спадкової справи № 65/2016 ОСОБА_12 , ОСОБА_5 заповідала ОСОБА_6 все її майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлям, який містить відмітку, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що фактично підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 .

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Отже, встановлено, що спадкоємцями ОСОБА_5 були її доньки відповідачки по справі та син ОСОБА_6 , який помер до закінчення 6-місячного терміну, наданого ЦК України (ст.1268) для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 .

Згідно п.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У п.1 ст.1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, говорити про факт прийняття чи відмови від спадщини, незалежно від місця реєстрації спадкоємця, можна лише по спливу 6 місячного терміну з моменту відкриття спадщини, оскільки протягом цього терміну спадкоємець має право подати заяву про прийняття спадщини, відкликати її, подати заяву про відмову від спадщини, до спливу 6-місчного терміну.

Тільки по спливу строку встановленого в ст.1270 ЦК виникає факт прийняття або неприйняття спадщини.

Оскільки син спадкодавиці ОСОБА_6 помер до спливу 6-місячного терміну, який надається спадкоємцю статтею 1268 ЦК для прийняття або відмови від спадщини, вступає в дію стаття 1276 ЦК України (спадкова трансмісія), в якій визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців.

Отже, ОСОБА_6 фізично не зміг скористатися правом на прийняття спадщини чи відмови від спадщини, оскільки помер до настання строку, після якого можна встановлювати факт прийняття чи відмови від спадщини. В цій ситуації саме і виникає класична спадкова трансмісія.

Стаття 1276 ЦК України не передбачає можливості визнання за особою права власності на майно в порядку спадкової трансмісії без дотримання такою особою загального порядку прийняття спадщини у визначені законом строки.

Згідно пп.3.26 п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкової трансмісії видається за місцем відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Необхідно звернути увагу на буквальний зміст ч.1 ст.1276 ЦК, за якою право на прийняття спадщини переходить до спадкоємця позивача.

Спадкові справи, відкриті після спадкодавця ОСОБА_5 та його сина ОСОБА_6 це різні спадкові справи і відповідно заяви про прийняття або відмови від прийняття спадщини повинні подаватися спадкоємцями окремо щодо кожного спадкодавця.

Позивач термін для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 пропустив, про що йому було повідомлено, та запропоновано звернутися до суду із заявою для визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь сина спадкодавиці ОСОБА_5 батька позивача ОСОБА_6 як спадкоємця майна за заповітом за спадковою трансмісією після смерті баби ОСОБА_5 , недобросовісну поведінку відповідачок та нотаріуса, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Що стосується посилань відповідачок про наявність договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Павлюк Т.С. від 07.10.2005 р. №2383 та договору про його розірвання від 20.01.2011 р., то, на думку суду, вказані правочини свідчать про реалізацію за життя ОСОБА_5 свого права на розпорядження своїм майном.

Позивач не просить суд стягнути понесені ним судові витрати - судовий збір, тому суд відносить судовий збір на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини по спадковій трансмісії після смерті його баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач Радухівська сільська рада Рівненського району Рівненської області, Рівненська обл., Рівненський р-н., с.Радухівка, вул. Незалежності, буд.22.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП

Повне судове рішення складено 24.12.2020 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.