Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2067/20 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

з участю позивачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Літвін О.О. у м. Новоград-Волинському

у цивільній справі №285/2067/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом. Просила змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням суду, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, до його повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Новоград-Влинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.02.2009 року на її користь із ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн. Відповідач вказане рішення суду не виконує і має заборгованість по аліментах у розмірі 36 300 грн. На її думку, з часу ухвалення судового рішення матеріальний стан відповідача покращився, а її погіршився, у зв`язку підвищенням витрат на утримання сина, який повністю знаходиться на її матеріальному забезпеченні, зростанням цін на одяг та харчування. Крім того, відповідач ухиляється від надання будь-якої додаткової матеріальної допомоги, аліменти не сплачує та не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання сина та забезпечення його усім необхідним для нормального розвитку і життя. Водночас, відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, працює в ПрАТ «Бахмутський аграрний союз», а тому має змогу платити аліменти в істотно більшому розмірі ніж 300 грн.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 липня 2020 року позов задоволено. Вирішено змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-307/09 від 05.02.2009, та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Виконавчий лист №2-307/09 від 26.02.2020, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом, відкликати після сплати ОСОБА_1 заборгованості по аліментах, а у випадку відсутності боргу після набрання даним рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру стягнутих аліментів, зменшивши його із ј до 1/8 частини усіх видів доходу щомісячно. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що він одружився і на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей, що свідчить про зміну його сімейного та матеріального стану. Вказує, що він то його сім`я є переселенцями із окупованої території Донецької області в результаті воєнних дій, та у зв`язку із цим не має житла.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Рішенням Новоград-Влинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.02.2009 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн., починаючи із грудня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття(в.с. 7).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 зазначала, що з часу ухвалення вказаного судового рішення майновий стан відповідача змінився, що свідчить про наявність підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих судом на утримання неповнолітньої дитини.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із позиції якнайкращого забезпечення інтересів спільного сина сторін, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку, вимог закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, та дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів. Відповідач є фізично здоровою молодою особою у віці 36 років, офіційно не працює і при цьому на обліку у службі зайнятості, як безробітний, не перебуває та не вчиняє будь-яких дій щодо пошуку роботи. Крім того, з урахуванням того, що відповідач не приймає жодної участі у вихованні неповнолітнього сина, має високу заборгованість по аліментах, не створює всі необхідні умови для його розвитку і життя, а також беручи до уваги визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років та потребу позивача у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку, суд дійшов висновку, що останній спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові. Це відповідатиме як інтересам сина, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Суд наголосив, що обов`язок по утриманню дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 4 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Виходячи із наведеного, положення ст. 192 СК України не містять вичерпного переліку обставин та підстав, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ч.1 вказаної норми передбачає можливість наявності інших обставин, що можуть слугувати підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішення матеріальний та сімейний стан позивачки погіршився.

Крім того, змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги, разом із тим потреби дітей із віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку, змінився прожитковий мінімум для дітей. Ці обставини є загальновідомими.

Разом із тим, обов`язок по утриманню дітей не може бути покладений виключно на матір.

Вказане свідчить про наявність підстав для зміни розміру аліментів в розумінні положень ст. 192 СК України.

А тому розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання сина в твердій грошовій сумі 300 грн щомісячно є недостатнім для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини та підлягає збільшенню.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Разом з тим, зважаючи на доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним врахувати, що на утриманні відповідача перебуває троє неповнолітніх дітей від другого шлюбу та дружина (а.с. 62-69). А тому вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, які підлягають стягненню з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини.

Суд вважає, що такий встановлений збільшений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку і відповідатиме засадам розумності, справедливості та не буде суперечити інтересам інших дітей відповідача.

Виходячи із наведеного колегія суддів вважає, що існують підстави для застосування положень ст. 192 СК України, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. 268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 липня 2020 року змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшивши розмір стягнутих аліментів із ј до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 29.10.2020 р.