Справа № 188/1829/19
Провадження № 2/188/134/2020
11 лютого 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Хандрига Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 2001 вона почала проживати з відповідачем однією сім`єю.
20 квітня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем.
У період спільного проживання з відповідачем позивачка народила двох дітей:
сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сторони разом не проживають.
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2010 з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти у розмірі 35 % від всіх видів доходів, але не більше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6 , щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 05.05.2010 і до досягнення дітьми повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_7 досяг повноліття, і стягнення аліментів на його утримання припинилося.
З 01.09.2018 син сторін почав навчатися у ДПТНЗ «Першотравенський гірничий ліцей». Навчання закінчується 18.01.2022.
Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати повнолітню дитину, кошти на утримання дитини добровільно не надає.
Посилаючись на ст.ст. 185, 199, 200 Сімейного кодексу (далі СК) України, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітньої сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23років.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних матеріалі у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви не подавав, причини своєї неявки суду не повідомив.
Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.
У ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом на підставі наданих позивачкою доказів встановлені такі обставини у справі.
З 2001 сторони почали проживати однією сім`єю. 20 квітня 2014 року сторони уклали шлюб. В період спільного проживання з відповідачем позивачка народила двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані обставини підтверджуються копією рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2010 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04.02.2002 виконавчим комітетом Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області.
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Сторони разом не проживають, що підтверджується довідкою № 846/08/01 виданою 11.11.2019 виконавчим комітетом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2010 з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти у розмірі 35 % від всіх видів доходів, але не більше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6 , щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 05.05.2010 і до досягнення дітьми повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_7 досяг повноліття, і стягнення аліментів на його утримання припинилося.
З 01.09.2018 син сторін почав навчатися у ДПТНЗ «Першотравенський гірничий ліцей». Навчання закінчується 18.01.2022, що підтверджується довідкою № 468, виданою 07.11.2019 ДПТНЗ «Першотравенський гірничий ліцей».
Відповідач працює в структурному підрозділі «Красноармійської дистанції колії» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з 06.06.2016.
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1).
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2).
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3).
Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1).
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2).
В Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач, як батько повнолітнього сина, повинен піклуватися про нього та утримувати його під час навчання до досягнення ним віку двадцяти трьох років і має таку можливість, але матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів. Щодо їх розміру суд погоджується з вимогою про стягнення їх в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але вважає незаконною вимогу, щоб ці аліменти були не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, оскільки згідно з ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум встановлений для дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років, особи старше 18 років відносяться до працездатних осіб або осіб, які втратили працездатність, а в ст.ст.182, 200 СК України не йдеться про те, щоб аліменти були не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на працездатних осіб або осіб, які втратили працездатність.
Позивачку відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі, визначеному згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За нормою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2102 грн., в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн 80 коп.
На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-82, 141, 176, 263-265, 273, 280-289, 352, 354, п.1ч.1 ст.430 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання цього позову 20.12.2019 до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П. О. Бурда