Провадження № 2/643/977/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судових засідань Леонтьєвої І.І.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особу такою, що втратила права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання його такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . У спірному житлі зареєстровані відповідачі, які не проживають у ньому з 2017 року. При цьому наявність реєстрації відповідачів у спірному житлі позбавляє позивача, як власника житла, можливості здійснювати право користування та розпорядження ним у повному обсязі. Крім того, позивач вимушений нести витрати щодо сплати комунальних послуг з розрахунку на всіх зареєстрованих у спірному житлі осіб, включаючи відповідачів, що вводить його у зайві витрати.

Позивач до початку судового засідання подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 24.01.2003, реєстраційний № 5-03-240075, - позивачу ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , з червня 2017 року підтверджено заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Коробовою І.Г., зареєстровану в реєстрі за № 1006, 1007, 1008.

З наведеного в позові вбачається, що відповідачі фактично не проживають у спірній квартирі з червня 2017 року, з реєстраційного обліку не зняті.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 втратили право користування житлом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись 12,81,89,141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 копійок в рівних частках, тобто по 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту цього рішення.

Суддя