Справа №431/3818/20
Провадження №2/431/869/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кудрявцева І.В.

при секретарі Дубініній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 24.10.2007р. та договору дарування від 09.07.2015р. належить квартира АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі зареєстровані і не проживають більше року відповідачі, які є колишніми власниками часток у квартирі, та їх реєстрація створює позивачу труднощі у здійсненні свого права власності. У зв`язку з чим просила суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, до початку судового засідання надали заяви про визнання позову у повному обсязі. У зв`язку з чим на підставі ч.3 ст.211, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Беручи до уваги, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у повному обсязі визнали позов і визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, беручи до уваги, що відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном та що відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, і відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не проживає за адресою реєстрації більше року, що було визнано відповідачами, а оскільки згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.156 ЖК України, ч.1 ст.82, ч.4 ст.206, ст.ст.263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І.В. Кудрявцев