Провадження № 6/761/74/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Чугаєвій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, боржник - ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В :

Представник ГУ ПФУ в м. Києві (далі по тексту - стягувач) звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 761/14019/14-ц до розгляду, боржник - ОСОБА_1 (далі по тексту - боржник ), первісний стягувач - Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі по тексту - первісний стягувач).

Заява обґрунтована тим, що 26.06.2014 Шевченківським районним судом м. Києва задоволено позов УПФУ в Шевченківському районі м. Києва до ОСОБА_1 щодо стягнення неправомірно отриманих пенсійних виплат у розмірі 80 593, 93 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» № 1055 від 16.12.2015 від 31.12.2015 затверджено перелік територіальних органів, які реорганізуються шляхом злиття, відповідно до якого управління пенсійного фонду було реорганізовано шляхом злиття та створено Центральне об`єднане управління ПФУ в м. Києві.

Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві», від 29.03.2017 № 203, територіальні органи пенсійного фонду знову було реорганізовано шляхом злиття та 27.04.2018 створено нову юридичну особи -Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

З огляду на те, що Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України було припинено як юридичну особу шляхом реорганізації, а також у зв`язку із кадровими змінами, неукомплектованістю штату, великим обсягом справ та навантаженням в юридичному відділі, проведенням інвентаризації справ та при вирішенні питання про направлення виконавчого листа до виконання було пропущено строк для його пред`явлення.

Отже заявник позбавлений можливості подати заяву що примусового виконання виконавчого листа до виконання, а тому звернувся до суду з вказаною заявою

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Разом з тим, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Так, відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

При цьому, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловлено Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов Ю.М. проти України» (Yuriy NikolayevichIvanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04).

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2014 заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва до ОСОБА_1 задоволено.

Виконавчий лист виданий 15.09.2014, був пред`явлений до виконання в органи ДВС та був повернутий 10.12.2014 на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 02.06.2016).27.04.2018 було створено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Ухвалою від 19.02.2020 замінено сторону стягувача - Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Із заявою про поновлення строку заявник звернувся 01.08.2019.

Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 433 ЦПК України стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд поновляє пропущений строк з причин, визначених судом поважними.

Тобто, підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об`єктивні причини пропуску такого строку.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, заявник вказує, що виконавчий лист не пред`являвся до виконання, оскільки спочатку УПФУ в Шевченківському районі м. Києва було припинено шляхом реорганізації, потім Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України було припинено як юридичну особу шляхом реорганізації.

Крім того, на пропущення строку також вплинули кадрові зміни у заявника та первісних стягувачів, неукомплектованістю штату, великий обсяг справ та навантаження в юридичному відділі, проведення інвентаризації справ та час щодо вирішення питання про направлення виконавчого листа до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких дій щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання за період з10.12.2014 по 01.08.2019 ані первісним стягувача, ані його правонаступником не вживалось.

Крім того, реорганізація не може вважатись поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки за період з 10.12.2014 по 01.08.2019 вона відбулась двічі, при цьому доказів того, що окремі відділи органів пенсійного фонду, в тому числі і юридичниї відділ, не мали об`єктивної можливості виконувати свої функції.

Інших доказів, які б підтверджували б поважність причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання матеріали справи також не містять.

Саме лише посилання на наявність поважних причин без підтвердження таких доказами не може слугувати підставою для задоволення заяви ГУ ПФУ в м. Києві.

Відтак, з врахуванням наведеного, всупереч вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявник не надав жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Додатково суд звертає увагу заявника на те, що якщо законом визначений порядок та, зокрема, строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинні дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст. 12, 13, 82 ЦПК України.

Отже оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. 431,433 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, боржник - ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 261 ЦПК України.

Суддя: