Справа № 346/3456/19
Провадження № 2/346/211/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.
секретаря Матушевської Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Вказує, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання відповідно до Акту прийому-передачі від 01.11.2016 року та передав Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач прийняв об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки RENAULT , модель Trafic, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 тип -мінівен , реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак відповідно до довідки щодо стану заборгованості за вищевказаним Договором фінансового лізингу станом на 21.06.2019 р. заборгованість відповідача становить 483 515,87 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання та просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовільнити.
Відповідач належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи подане клопотання представника позивача та проаналізувавши письмові докази по справі, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд вважає що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання відповідно до Акту прийому-передачі від 01.11.2016 року та передав Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач прийняв об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки RENAULT , модель Trafic, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 тип -мінівен , реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.7)
Однак відповідно до довідки щодо стану заборгованості за вищевказаним Договором фінансового лізингу станом на 21.06.2019 р. заборгованість відповідача становить 483 515,87 грн. з них: 0 грн. - заборгованість по відшкодуванню вартості предмета лізингу; 0 грн. - прострочена заборгованість по вартості предмету лізингу; 806,55 гривень - заборгованості за нарахованими відсотками; 98 985,94грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 0 грн. - заборгованості за нарахованою комісією; 24 123,49 грн. заборгованість за простроченою комісією; 177 914,58 грн. - заборгованість за нарахованою пенею; 181 685,31 грн. заборгованість за нарахованими штрафами .
Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує.
Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору фінансового лізингу.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.ст.527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін).
Відповідно до ст.625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічні норми містяться в ч.2 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг".
У відповідності до ч.2 ст.6 Закону України"Профінансовий лізинг"істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до п.3, ч.2 ст.11, ч.1 ст.16 Закону України"Профінансовий лізинг" встановлено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.
У зв`язку з порушенням умов договору фінансового лізингу відповідачем, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за нарахованими та простроченими відсотками в розмірі 806,55 грн. та 98 985,94 грн., а також заборгованість за простроченою комісією в розмірі 24 123,49 грн.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Статтею 549 Цивільного кодексу Українивстановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.Позивач просить стягнути пеню в розмірі 177 914,58 грн.,
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача пені, суд виходить із того, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть учать у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу - відсутність негативних наслідків для позивача.
Щодо вимог про стягнення штрафу, слід зазначити наступне. Як вбачається з розрахунку позивача, відповідачу була нарахована пеня, яка відповідно до ч. 3ст. 549 ЦК України, обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивачем одночасно заявлено вимоги про стягнення пені та штрафу, що суперечить вимогам статті 61 Конституції України і статті 509 ЦК України, та свідчить про намагання позивача застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного виду за одне й те ж порушення договірного зобов`язання строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Оскільки і пеня і штраф є видами забезпечення виконання зобов`язання, а за одне й теж порушення умов договору (порушення строків сплати щомісячних платежів) не допускається застосування два види стягнення, з огляду на вимогист. 61 Конституції України, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 181 685,31 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі наведеного та ст.ст. 22,525-526,610,623,625,1048-1050,1054 ЦК України, керуючись сит.ст. 12, 13,247 ч.2, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 355,12 грн.
В решті позову відмовити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:
ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 .
Суддя Беркещук Б. Б.