Провадження № 22-ц/801/487/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 рокуСправа № 127/13926/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В. О., скаржника, позивача ОСОБА_1 , розглянувши за правилами, встановленими для розгляду спра-ви в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засі-данні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спо-

ру, на стороні відповідача - Кредитної спілки «Злагода», про визнання

бездіяльності неправомірною,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року про відмову у задово-ленні заяви щодо перегляду рішення Вінницького міського суду Вінницької об-ласті від 09 липня 2019 року за нововиявленими обставинами, постановлену у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Антонюка В. В.,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області із заявою про перегляд рішення цього суду від 09 липня 2019 року у вищезазначеній цивільній справі № 127/13926/19 за нововиявлени-ми обставинами. Вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що рішенням Він-ницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2019 року у задоволен-ні його позову до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє само-стійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кредитної спілки «Злагода», про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити дії відмовлено. Вказуючи на органи управління кредитною спілкою, визначені у статті 13 Закону України «Про кредитні спілки», заявник вважає, що при вирі-шенні даної справи судом не застосовані належні норми цього Закону, а саме: частина друга статті 2 щодо обов`язку кредитної спілки забезпечити повне та своєчасне інформування своїх членів з питань власної діяльності; стаття 15, за якою спостережна рада представляє інтереси членів кредитної спілки в період між загальними зборами, підзвітна загальним зборам, контролює і регулює ді-яльність правління, призначає голову правління та членів правління; частини друга та четверта статті 16, згідно з якими правління підзвітне загальним збо-рам, голова правління кредитної спілки несе персональну відповідальність за виконання покладених на правління завдань; частина друга статті 22, згідно з якою звітність про фінансово-господарську діяльність спілки за рік підлягає затвердженню загальними зборами членів кредитної спілки, а голова правління несе персональну відповідальність за достовірність та повноту фінансової звіт-ності, інших звітних даних. Не враховано «Положення про правління», де та-кож визначено: підпункт 1.1, що правління підзвітне загальним зборам та спо-стережній раді; підпункт 2.1.2 - обов`язок правління інформувати та звітувати відповідним органам управління про поточний стан діяльності; підпункт 4.2, що правління складається з голови, членів, які призначаються спостережною радою. Викладене протиправно залишене поза увагою і спотворило висновок суду.

Крім того у межах кримінального провадження 25 жовтня 2019 року слід-чим надано заявнику копію «Положення про спостережну раду», затвердженого рішенням загальних зборів членів спілки ( протокол від 19 травня 2014 року № 736 ), де в абзаці шостому підпункту 2.2 прямо зазначено про обов`язок затвер-дження звітів правління загальними зборами, чим додатково спростовується думка суду про непідзвітність відповідача, видає її хибність. На час розгляду справи ця норма Положення не була і не могла бути відомою позивачу і суду, має істотне значення, змінює фактичні обставини і потребує перегляду раніше ухваленого рішення.

Підпунктом 4.1 «Положення про спостережну раду» передбачена процедура обрання спостережної ради, її керівних органів, розподіл обов`язків на першому засіданні загальних зборів спостережної ради з числа її членів, які згідно з під-пунктом 3.1 обираються загальними зборами. Про обрання складу спостережної ради спілки у протоколі зборів відомості відсутні, з чого слідує факт, що при-значити голову правління насправді не було кому, запис про обрання супе-речить Закону України «Про кредитні спілки», «Положенню про правління», «Положенню про спостережну раду», слугує доказом його нелегітимності.

Заявник вважає, що обов`язок звітувати покладається Законом України «Про кредитні спілки» та вищевказаними Положеннями на відповідача. Звіти та протоколи загальних зборів членів Кредитної спілки «Злагода» разом з реєс-тром осіб, які брали в них участь, відповідач надати не спромігся, що свідчить про його повну бездіяльність упродовж трьох років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими об-ставинами рішення цього суду від 09 липня 2019 року у даній цивільній справі відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану ухвалу скасувати, справу на-правити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник вважає оскаржувану судову ухвалу незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального права. Цитуючи норми Закону України «Про кредитні спілки», «Положення про правління», скаржник одночасно вказує, що з отриманням ви-лученого у межах кримінального провадження як речового доказу «Положення про спостережну раду» йому стало відомо про обов`язок затвердження звітів правління загальними зборами членів спілки, чим прямо і однозначно наголо-шується на вимозі звітів правління. Тобто виникла істотна обставина, яка на час розгляду справи судом не могла бути встановлена і позивачу не була відома. Оскільки у даному випадку саме відповідач представляє правління, то, на дум-ку скаржника, зазначене «Положення про спостережну раду» повністю спросто-вує висновок у рішенні суду від 09 липня 2019 року, є нововиявленою обстави-ною.

Наданим законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 06 лютого 2020 року правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Кредитна спілка «Злагода» не скористалися.

У судове засідання 04 листопада 2020 року відповідач, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні від-повідача вкотре не з`явилися з невідомих причин, хоча про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлені завчасно, в установленому порядку, про що свідчать додані до матеріалів справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень ( повісток ), відстеження їх вручення. Статтею 372 ЦПК України передбачена можливість відкладення розгляду справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. На підставі викладеного колегія суд-дів апеляційного суду ухвалила розглянути дану справу в апеляційному поряд-ку у відсутності учасників справи, котрі не з`явилися в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі по-зивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржува-ної судової ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення, яким є також судова ухвала, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм мате-ріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сто-рони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2019 року у цій справі № 127/13926/19, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє само-стійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кредитної спілки «Злагода», про визнання бездіяльності неправомірною залишений без задово-лення. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової па-лати Касаційного цивільного суду від 03 вересня 2020 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2019 року, постанова Вінницького апеляцій-ного суду від 16 жовтня 2019 року залишені без змін.

Звертаючись в суд із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції від 09 липня 2019 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 такими обставинами для перегляду рішення, що набрало законної сили, зазначає неза-стосування судом належних до цього норм Закону України «Про кредитні спіл-ки» та «Положення про спостережну раду». Вимоги останнього йому стали ві-домі уже після ухвалення рішення у справі завдяки отриманню цього Положен-ня шляхом вилучення в межах кримінального провадження як речового доказу.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Він-ницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2019 року за новови-явленими обставинами, суд першої інстанції, керуючись нормами статей 423, 429 ЦПК України, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального закон-одавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставина-ми» дійшов висновку, що доказів, які б підтверджували наявність нововияв-лених обставин, суду не надано, а доводи заявника щодо «Положення про спо-стережну раду», викладені у заяві, не є підставою для визнання приписів остан-нього нововиявленими обставинами. Крім того заявником не надано доказів, що обставини, які він вважає нововиявленими, стали йому відомі уже після ухвалення рішення у справі.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів апеляційного суду погоджується, визнає їх є вірними та обєк-тивними, зробленими з урахуванням усіх фактичних обставин справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», заява № 69529/01, пп. 28, та у рішенні від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2, заява № 19960/04, п. 46, зазначає, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, по-станова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставина-ми. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставина-ми є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом першим частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується су-дом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини мог-ли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пункті третьому постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуаль-ного законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обста-вин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними ( до-казами ), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з новови-явленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що перегляда-ється.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що об-ґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішен-ня, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали ві-домими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обстави-нами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рі-шення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги ( зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів ).

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з новови-явленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумачен-ню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Таким чином законодавець зазначив, що необхідними умовами для визнан-ня обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи; не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов-язки осіб, які беруть участь у справі.

Однак у матеріалах справи доказів, що підтверджують наявність нововияв-лених обставин, відсутні. Доводи скаржника стосовно «Положення про спосте-режну раду» не є нововиявленими обставинами в розумінні положень частини другої статті 423 ЦПК України; не є таким і помилкове, за твердженням заявни-ка, застосування норм Закону України «Про кредитні спілки», що загалом не дає підстав для перегляду рішення суду першої інстанції від 09 липня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що «Положення про спосте-режну раду» кредитної спілки було наявним у спілці з моменту її створення. Інакше кредитна спілка як юридична особа відповідно до чинного законодав-ства України не могла бути зареєстрованою і здійснювати свою статутну діяль-ність. Відтак будь-яка заінтересована особа, тим більше член спілки, у встанов-леному порядку могли ознайомитися зі змістом цього Положення. Тобто йдеться про те, що «Положення про спостережну раду» як обставина, на яку по-силається скаржник, існувала і могла бути встановлена судом під час розгляду справи, за небхідності витребувана ним, а також могла бути відома особі, яка звернулася із заявою, за її на те волевиявлення та бажання.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи стосовно вимоги у цій справі щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, правильно та об`єктивно оцінив надані докази, не помилився у застосуванні норм матеріального та процесуального права і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд р-ішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2019 року за нововиявленими обставинами. Виходячи з наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Оскаржувана судова ухвала є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо пере-гляду рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2019 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні від-повідача - Кредитної спілки «Злагода», про визнання бездіяльності неправомір-ною - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. П. Рибчинський

Л. О. Голота