У Х В А Л А

11 лютого 2020 р. м. Кремінна

Справа № 414/527/17

Провадження № 6/414/28/2020

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Ковальова В.М.

за участю секретаря: Олєйнікової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кремінна цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач Публічне Акціонерне Товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» /далі ФК/ Даніліна Н.С. 29 січня 2020 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 29 сірпня 2017 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» /далі Банк/ солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором. Між ФК та Банком 12 жовтня 2017 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимог, відповідно до умов якого до ФК перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором, що є підставою для заміни сторони /стягувача/ у виконавчому провадженні.

Представник ФК Даніліна Н.С. у судове засідання не з`явилася, у заяві на ім`я суду просить розглянути справу за її відсутністю.

Представник стягувача та боржники у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися судовими повістками з повідомленням.

На підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву ФК задюовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 29 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 11 вересня 2017 року, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором та судового збору (а.с. 159-161).

Згідно відомостей з АСДС, після набрання рішенням суду законної сили 14 вересня 2017 року та 15 вересня 2017 року сформовані виконавчі листи, у яких зазначено стягувачем Банк, але до примусового виконання вони не пред`явлені.

Згідно договору купівлі-продажу прав вимог від 12 жовтня 2017 року до ФК перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, і відступлення права вимоги за договором, яке підтверджено документально.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Проводячи аналіз наведених норм права, слід дійти висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі №6-122цс13 від 20.11.2013 року, який відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки у даному випадку підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин (відступлення права вимоги), які мають юридичне значення, і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 353-355, 442 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач Публічне Акціонерне Товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 29 серпня 2017 року у справі № 414/527/17 (провадження № 2/414/391/2017) з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» м. Києва.

На підставі п. 15.5 перехідних положень до ЦПК України на ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.М. Ковальов