Справа № 315/202/20 року
Номер провадження № 2-з/315/2/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОВАС УКРАЇНА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черкасова Наталія Борисівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ :

13.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «РОВАС УКРАЇНА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черкасова Н.Б., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 14.02.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.

13.02.2020 року разом з позовною заявою позивачем подано до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме до вирішення справи по суті зупинити стягнення Гуляйпільським районним відділом державної виконавчої служби на підставі виконавчого напису від 19.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Н.Б., зареєстрованого за № 3839, щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 90366,00 грн. на користь ТОВ «Ровас Україна».

В обґрунтування заяви зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням норм законодавства з підстав порушення нотаріусом як процедури вчинення виконавчого напису, так і фактичною відсутністю заборгованості.

Зазначив, що згідно закону лише сам факт подання ним позову про оскарження виконавчого напису не зупиняє виконавче провадження.

Натомість, між сторонами спору дійсно існує спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису, в разі невжиття заходів забезпечення позову, буде продовжуватись його примусове виконання, стягнення коштів та дія інших обмежень, це вочевидь призведе до ускладнення чи унеможливить виконання рішення суду, а також ефективний захист та поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. В разі невжиття заходів забезпечення, примусові дії щодо стягнення будуть відбуватися протягом всього часу судового оскарження і невідомо, скільки часу це займе та які фінансові втрати будуть необґрунтовано понесені позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову призведе до продовження виконання вчиненого виконавчого напису, тобто стягнення коштів за винесеними виконавчим документом, що унеможливить ефективний захист прав позивача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, адже на момент винесення рішення по справі оскаржуваний напис вже може бути виконаний.

При цьому, зупинення стягнення на підставі виконавчого напису до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову (зупинення стягнення на підставі виконавчого напису) та предметом позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 ..

Строк дії заходів забезпечення позову унормовано в ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч.3 ст.154 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60296779 від 11.10.2019 року старшим державним виконавцем Гуляйпільського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Рощупкіною А.С. було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 3839, виданим 19.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Н.Б. про стягнення грошових коштів у розмірі 90366,00 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Роварс Україна».

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, задоволення вимоги заявника про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення до виконання складає три роки. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону на стягнення Гуляйпільським районним відділом державної виконавчої служби на підставі виконавчого напису від 19.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Н.Б., зареєстрованого за № 3839, щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 90366,00 грн. на користь ТОВ «Ровас Україна», до вирішення справи по суті.

Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 діб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з наступного дня після її прийняття.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.02.2020 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач, адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ровас Україна», відповідач, адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 4, кв. 23, .

Суддя: О. О. Романько