Справа №489/640/20
Провадження №2/489/1377/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 червня 2009 року по 22 серпня 2019 року у сумі 1571208 грн. 08 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2000 року по 29 листопада 2005 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки участі не приймає. Не дивлячись на наявність судових рішень щодо стягнення аліментів на утримання доньки та їх примусове виконання, відповідач від сплати аліментів ухиляється, починаючи з часу їх призначення. 22 серпня 2019 року відповідач сплатив заборгованість по аліментам єдино разовим платежем. Сплата заборгованості була зумовлена не бажанням забезпечити необхідний та достатній рівень для забезпечення гармонійного розвитку власної дитини, а обмеженням його права виїзду за кордон. Оскільки відповідач був працевлаштований за кордоном, регулярно отримував дохід, витрачав кошти на відпочинок за кордоном, проте не сплачував аліменти на утримання доньки, а тому вважає, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася в результаті свідомої та навмисної бездіяльності відповідача, тому неустойка підлягає стягненню за весь час прострочення сплати аліментів.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Проте, зазначає, що у разі задоволення позову, просить зменшити розмір пені по аліментам з огляду на скрутне матеріальне становище, до 3000 грн. та зменшити розмір компенсації витрат на правничу допомогу до 1000 грн. Посилаючись на те, що до червня 2019 року, коли він дізнався про встановлену йому заборону у праві виїзду за кордон та почав з`ясовувати на підставі якого документа ця заборона встановлена, з`ясувалося, що з нього було стягнуто аліменти на утримання доньки. Після того, як йому стало відомо про існування виконавчого провадження по сплаті аліментів, 16 серпня 2019 року він сплатив заборгованість по аліментам в сумі 114769,50 грн. Починаючи з 2009 року по 2018 рік він не мав доходу, проте надати копії податкової звітності за цей період він не має можливості. Крім того, на його утриманні перебуває непрацездатний батько пенсійного віку, який має проблеми зі здоров`ям та потребує періодичного лікування. До 2016 року на його утриманні також перебувала мати, яка хворіла та померла після тривалого лікування. Постійного регулярного заробітку він не мав до 2019 року, доки не працевлаштувався у ДП "Пересувний цирк України". Фотографії із соціальних мереж не є належним та допустимим доказом у справі та його працевлаштування за кордоном.

Ухвалою суду від 13.02.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.02.2020, витребувано докази.

Ухвалою суду від 01.09.2020, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2000 року. Шлюб між сторонами розірвано 29 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , свідченням чого є довідки про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 22.01.2020 за вих. № 03.03-21/І/789/20 та вих. № 03.03/І/787/20.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2006, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2005 та до її повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення місячного платежу.

Згідно розрахунку заборгованості наданого Полтавським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 09.12.2019 року за вих. № 21764, станом на 06.10.2018 ОСОБА_4 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 114769,50 грн.

З виписки з банківського рахунку ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_4 сплатив аліменти 22.08.2019 у розмірі 114769,50 грн.

Позивачка зазначає, що відповідач від сплати аліментів ухилявся, починаючи з часу їх призначення хоча був працевлаштований за кордоном, регулярно отримував дохід, витрачав кошти на відпочинок за кордоном, на підтвердження зазначеного суду надано копії фотознімків та диск з відеодоказами (а.с. 23-28, 30).

Відповідач в своєму відзиві зазначає, що фотознімки та відеодоказ не є належним та допустимим доказом, оскільки вони не підтверджують факт його працевлаштування за кордоном. Сторінки в соціальній мережі Facebook він не створював і інформацію не поширював. Електронний носій не засвідчений у передбачений законодавством спосіб.

Згідно листа з Головного управління ДПС у Полтавській області від 05.06.2020 за вих. № П/3683/16-31-33-02-13, документи, які підтверджують державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців, подану звітність та сплачені податки відносно ОСОБА_4 знищені, оскільки термін зберігання їх 5 років.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_4 за період з 1 кварталу 2006 року по 2 квартал 2019 року не отримував доходи. З 3 кварталу 2019 року працевлаштований в ДП "Пересувний цирк України", його заробітна плата за весь період становила 45127,09 грн.

Відповідач в своєму відзиві зазначає, що на його утриманні перебуває батько ОСОБА_7 , який є пенсіонером. На підтвердження зазначеного надано копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 .

Твердження відповідача про те, що його батько має проблеми зі здоров`ям та потребує періодичного лікування, судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Відповідач в своєму відзиві зазначає, що до 2016 року на його утриманні також перебувала мати, яка хворіла та померла після тривалого лікування. На підтвердження зазначеного суду надано посмертний епікриз ОСОБА_8 .

Згідно довідки з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.05.2020 за вих. № 0.184-14249/0/15-20-вих, ОСОБА_4 перетинав державний кордон України систематично, починаючи з 02.03.2016 року по 13.02.2019 року.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Частиною першою зазначеної статті передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц дійшла правового висновку про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

В постанові по справі № 333/6020/16-ц (Провадження № 14-616цс18) від 03 квітня 2019року Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку: «Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %».

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв`язку із юридичним фактом порушення обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів.

Згідно, наданого позивачем до суду розрахунку розмір пені за прострочення сплати аліментів, за період з червня 2009 по 06 жовтня 2018 року склав 1571208,08 грн.

Проте, судом здійснено власний розрахунок пені від суми несплачених аліментів за період з червня 2009 року по 06 жовтня 2018 року (згідно розрахунку заборгованості з аліментів наданий головним державним виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та з урахуванням того, що донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла вісімнадцяти років), який складає 31143 грн. 88 коп. (з червня 2009 року по грудень 2009 року - 806 грн. 32 коп.; з січня 2010 року по грудень 2010 року - 1855 грн. 52 коп.; за січень 2011 рік по грудень 2011 року - 2252 грн. 78 коп.; з січня 2012 року по грудень 2012 року - 2569 грн. 37 коп.; з січня 2013 року по грудень 2013 року - 2753 грн. 58 коп.; з січня 2014 року по грудень 2014 року - 2652 грн. 61 коп.; з січня 2015 року по грудень 2015 року - 2919 грн. 03 коп.; з січня 2016 року по грудень 2016 року - 4017 грн. 79 коп.; з січня 2017 року по грудень 2017 року - 6261 грн. 35 коп.; з січня 2018 року по 06 жовтня 2018 року - 5055 грн. 53 коп.).

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн. 00 коп., суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 70 грн. 00 коп. (2% від фактично задоволених позовних вимог).

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню від суми несплачених аліментів за період з червня 2009 року по 06 жовтня 2018 року у розмірі 31143 грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 70 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 16 грн. 82 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «30» грудня 2020 року.