Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/145/20
Провадження №: 2/332/504/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2020 р.
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді Марченко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,
23.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.
Ухвалою суду від 20.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду на 22.04.2020 року.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача ПАТ СК «Галицька» в судове засідання не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 27.10.2020.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. визнає, в іншій часині вимог просить суд відмовити.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Було встановлено, що 12.01.2018 року, о 14-05 год. в м. Запоріжжя водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Заводська-Південне шосе не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем MAZDA 6, державний номер НОМЕР_2 , що рухався попереду, під керуванням ОСОБА_1 . В наслідок ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих немає, завдано матеріальні збитки (а.с. 14).
Згідно технічного паспорту СКК 855363 власником автомобіля MAZDA 6, державний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 8).
Згідно полісу обов`язкового страхування № АМ/29746040 від 04.06.2018 року автомобіль Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 застраховано в ПАТ СК «Галицька» (а.с. 11).
16.10.2018 року ОСОБА_1 на адресу ПАТ СК «Галицька» було направлено письмове повідомлення про настання страхового випадку (а.с. 10).
05.11.2018 року аварійним комісаром ОСОБА_4 було оглянуто транспортний засіб MAZDA 6, державний номер НОМЕР_2 , про що складено протокол огляду № 1 (а.с. 13).
03.12.2018 року ОСОБА_1 повторно склала повідомлення дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 15) і разом з заявою від 04.12.2018 року передала 07.12.2018 року уповноваженій особі аварійному комісару (а.с. 15-16).
04.02.2019 року ОСОБА_1 було направлено нагадування з копіями документів та з вимогами про повідомлення, узгодження та виплати розміру страхового відшкодування від 01.02.2019 року (а.с. 17-18).
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» (Далі Закон № 1961-ІV) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-ІVстраховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22 Закону України № 1961-ІV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктом 34.2. ст. 34 Закону № 1961-ІVпередбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Пунктом 36.1. визначено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно п 36.2. страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 36.5 Закону № 1961-ІV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Так, уповноваженою особою ПАТ СК «Галицька» повторну заяву про виплату страхового відшкодування було отримано 07.12.2018 року, тому, з урахуванням положень п. 36.2 Закону № 1961- ІV сума страхового відшкодування повинна була сплачена не пізніше 08.03.2019 року.
Враховуючи, що страхове відшкодування у встановлений законом строк не було виплачено, з ПАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня в розмірі 3465,75 грн. згідно розрахунку, наданого позивачкою.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням наведеного з ПАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_1 також підлягає стягненню 3 % річних за весь час прострочення у сумі 313,12 грн., а також інфляційні втрати в сумі 306,60 грн. згідно розрахунку, наданого позивачкою.
Відповідачем не було надано власних розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат або заперечень до наданих позивачем розрахунків, тому суд погоджується із зазначеними у позові сумами відшкодування.
Крім того, позивачкою були заявлені вимоги про стягнення витрат на проведення огляду та експертизи т/з.
Так, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 641 від 11.12.2019 року за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля MAZDA 6, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 сплатила на рахунок ПП ОСОБА_5 1400 грн. (а.с. 21).
Згідно пункту 34.3. ст. 34 Закону № 1961-ІV, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 до ПАТ СК «Галицька» поштою направила заяву повідомлення про настання страхового випадку 18.10.2018 року (а.с. 10), огляд транспортного засобу був проведений 05.11.2018 року (а.с. 12), проте встановити, чи дотрималась страхова компанія вказаних вимог, суд не має можливості, адже страховою компанією не були надані заперечення та докази, які б підтверджували доводи відповідача. Крім того, як зазначалось вище страховою компанією не виконанні вимоги Закону № 1961-ІV щодо повідомлення заявника про прийняте рішення та невиплачене страхове відшкодування, а отже суд вбачає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення витрат на проведення огляду та експертизи транспортного засобу.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ СК «Галицька» знайшли своє підтвердження під час розгляду у судовому засіданні, тому в цій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 5342,51 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн., суд приходить до наступних висновків.
Так, звертаючись із зазначеним позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача різницю між страховою виплатою, що стягується зі страховика, та реальною вартістю відновлення транспортного засобу, в сумі 5342,51 грн.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У зв`язку із тим, що позивачем в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт оплати проведеного ремонту та його вартості, тому встановити фактичний розмір шкоди не передбачається можливим, відповідно, в цій частині позов не підлягає задоволенню.
Позивач також просила суд стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3000 грн.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Положеннями ст.23ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 січня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках, зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В обґрунтування завдання моральної шкоди позивач зазначила, що така шкода полягає удушевних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням автомобіля, витраті зусиль та часу на звернення до страхової компанії, до експерта для проведення огляду і оцінки, необхідності звернення до адвоката та суду за захистом своїх порушених прав та фактичним зменшенням вартості транспортного засобу, навіть після його ремонту, після події ДТП.
Суд, враховуючи той факт, що відповідач визнав у цій частині позов, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, фактичних обставин ДТП, вважає за необхідне в позов задовольнити у повному обсязі, і вважає, що саме така сума, яка була заявлена позивачем, буде достатньою для компенсації понесених нею страждань та переживань.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 понесені судові витрати в розмірі 240 грн. 27 коп. по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження
Суддя Н.В.Марченко