Справа № 132/327/20
Провадження № 2/132/203/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2020р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого - судді Сєліна Є.В., при секретарі судового засідання - Підгерській О.В., за участі: представника позивача - адвоката Семибратової Т.О., відповідача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області за правилами загального позовного провадження цивільну справу №132/327/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група», в інтересах якого діє адвокат Семибратова Тетяна Олександрівна, до Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулось СТОВ «Агро-Ленд» із позовом до Котюжинецької сільради Калинівського району Вінницької області та ОСОБА_1 , в якому просило зобов`язати Котюжинецьку сільську раду Калинівського району Вінницької області анулювати Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549, виданий Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області 22.10.2010р. на ім`я ОСОБА_1 та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529, виданий Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області 06.10.2010р. на ім`я ОСОБА_1 , про що зробити запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства; вирішити питання по відшкодуванню судових витрат. В обґрунтування цих вимог зазначило, що 24.04.2018р. ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» за договором купівлі-продажу придбана частка у статутному капіталі СТОВ «Агро-Ленд», згідно умов якого продавець передає у власність покупця корпоративні права. До складу придбаних корпоративних прав належать, в тому числі: майновий пай на частку в майні КССППП «Поділля» в розмірі 16896грн. або 3,845% від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549, виданий Котюжинецькою сільською радою 12.12.2016р. на підставі Договору купівлі № 1 від 12.12.2016р.; майновий пай на частку в майні КССППП «Поділля» в розмірі 11613,91грн. або 11,27% від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529, виданий Котюжинецькою сільською радою 12.12.2016р. на підставі Договору купівлі № 2 від 12.12.2016р. Маючи намір реалізувати своє право, як співвласника, шляхом оформлення права власності на виділене в натурі пайове майно, позивач зіткнувся з проблемою: виявилось, що в обігу існують ідентичні свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат): серія та номер ВІ VII № 007549, виданий 22.10.2010р. Котюжинецькою сільською радою на частку в майні КССППП «Поділля» в розмірі 11613,91грн. або 11,27%; та серія та номер ВІ VII № 007529, виданий 06.10.2010р. Котюжинецькою сільською радою, на частку в майні КССППП «Поділля» в розмірі 16896грн. або 3,845% від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, видані на ім`я ОСОБА_1 . Маючи на меті розібратися у ситуації, що склалася, позивач 18.09.2019р. з письмовою заявою звернувся до відповідача із проханням щодо надання інформації, на яке отримано відповідь № 02-27-364, згідно якої, запис про реєстрацію свідоцтва про право власності на майновий пай (сертифікат серії ВІ VII № 007529 та серії ВІ VII № 007549) зареєстрований у сільській раді. Власником даних свідоцтв зазначений член бувшого КСП громадянин ОСОБА_1 . Відповідач вказує, що до сільської ради документи про заключення цивільно-правової угоди, заяви та інші документи, що засвідчують передачу, дарування та сертифікати не надходили. Більш того, 08.10.2019р. сільський голова підписує Розпорядження № 11 «Про анулювання видачу свідоцтв про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати)», яким анулює свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати), а саме: сертифікати серії ВІ VII № 007529 та серії ВІ VII № 007549 від 12.12.2016р., власником яких являється СТОВ «Агро-Ленд», вважати їх недійсними. Одночасно з цим, як зазначено у майнових сертифікатах серії ВІ VII № 007529 та серії ВІ VII № 007549, видані Котюжинецькою сільською радою 12.12.2016р., дані свідоцтва видані СТОВ «Агро-Ленд» згідно договору купівлі № 2 та договору купівлі № 1 від 12.12.2016р., містять все необхідні реквізити, засвідчені гербовою печаткою та підписом голови Котюжинецької сільської ради. Тобто, майнові сертифікати видані належним чином, зазначена підстава їх видачі (договори купівлі-продажу), що свідчить про те, що договори відчуження майнових сертифікатів передавалися відповідачу. Тому, твердження голови Котюжинецької сільської ради про те, що ніякі цивільно-правові угоди про передачу майнових сертифікатів СТОВ «Агро-Ленд» в сільську раду не передавалися, є безпідставними. Разом з відповіддю Котюжинецької сільської ради були надані копії (не засвідчені сільською радою) свідоцтв про право власності на майновий пай серії ВІ VII № 007549 від 22.10.2010р. та серії ВІ VII № 007529 від 06.10.2010р. на ім`я ОСОБА_1 . Запитувані позивачем засвідчені печаткою сільської ради ксерокопії усіх документів, на підставі яких СТОВ «Агро-Ленд» були видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена реорганізованого КСП «Поділля», серії ВІ VII № 007529 та серії ВІ VII № 007549 від 12.12.2016р. та засвідчені печаткою сільської ради ксерокопії аркушів з Книги обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП «Поділля» із записами про анулювання попередніх свідоцтв - тих, які передували виданим для СТОВ «Агро-Ленд» майновим свідоцтвам серії ВІ VII № 007529 та серії ВІ VII № 007549 , надані не були. Таким чином, позивачем, як покупцем, за договорами купівлі-продажу від 12.12.2016р. набуто у власність майнові паї, що підтверджується записами в свідоцтвах про право власності на майновий пай № 007529 і № 007549 від 12.12.2016р., а відтак він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 24.01.2020р., вказаний позов передано на розгляд судді Сєліну Є.В., який ухвалою від 07.02.2020р. відкрив за ним провадження, визначивши здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

03.03.2020р. на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Свою позицію ОСОБА_3 мотивує тим, що між ним та СТОВ «Агро-Ленд» в особі директора Лученко Г.В. були усні перемовини щодо купівлі-продажу належних йому майнових сертифікатів, однак оскільки не було досягнуто спільної домовленості щодо ціни, то подальших дій, а саме укладення угод міни, дарування, договорів купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод стосовно майнових сертифікатів (майна) між ними не укладалося, тому твердження позивача щодо анулювання належних йому сертифікатів є безпідставними. Звертає увагу, що при будь-якій угоді купівлі-продажу, міни, дарування, купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод щодо майнових сертифікатів, усі дії повинні бути зареєстровані в книзі реєстрації свідоцтв про право власності на майновий пай відповідної сільської, селищної, міської ради. А майнові сертифікати на які посилається СТОВ «Агро-Ленд» не зареєстровані в низі реєстрації та копії відповідних документів відсутні, це підтверджується відповіддю Котюжинецької сільської ради. Окрім цього, враховуючи роз`яснення Державної реєстраційної служби України від 06.06.2014р. за № 4299/05-15-14 (оскільки наказ Мінагрополітики від 14.03.2001р. № 62 втратив чинність), на підставі майнових сертифікатів з відміткою про виділення майна в натурі та акту приймання-передачі, він зареєстрував дане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На даний відзив, позивач подав 17.03.2020р. відповідь, згідно якої СТОВ «Агро-Ленд» стверджує, що між ним, та ОСОБА_1 відбувся правочин, на підставі якого видані відповідні майнові свідоцтва, однак через порушення процедури, встановленої Постановою КМУ № 177 від 28.02.2001р., не були внесені записи в Книгу реєстрації свідоцтв про право власності на майновий пай, та не були анульовані попередні майнові сертифікати, і саме ця обставина є причиною звернення СТОВ «Агро-Ленд» до суду для відновлення своїх прав співвласника.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 26.05.2020р., залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача - ТОВ «СХК «Вінницька промислова група».

ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» звернулося 26.05.2020р. до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить визнати протиправним та скасувати Розпорядження № 11 «Про анулювання видачу свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати)», видане головою Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області 08.10.2019р. В обґрунтування цієї вимоги зазначило, що даним розпорядженням нівельовано права СТОВ «Агро-Ленд», як співвласника пайового майна КССППП «Поділля». Так, підставою винесення оскаржуваного розпорядження є заява ОСОБА_1 , яка містить суб`єктивну думку стосовно цивільних відносин і не може бути належною підставою для винесення спірного розпорядчого акту. Крім того, майнові сертифікати видані 12.12.2016р, натомість розпорядження про їх анулювання винесене 08.10.2019р., тобто з порушенням принципу своєчасності та розумності строку прийняття рішення. Більш того, сільський голова вийшов за межі своїх повноважень, оскільки винесене розпорядження не відповідає вимогам діючого законодавства.

Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 03.06.2020р., закрите підготовче провадження у даній справі, призначено її до судового розгляду.

Відповідно до ухвали районного суду від 18.08.2020р., залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернувся 25.08.2020р. до суду із письмовими поясненнями, де виклав свою позицію з приводу заявлено позову. Зокрема вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Так, 30.09.2019р. ним було придбано нежитлову будівлю зерноскладу АДРЕСА_1, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0321. Даний об`єкт нерухомості був придбаний у ОСОБА_1 , його право власності на майно було зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 11.10.2018р., номер запису про право власності 28376608. Даний договір є дійсним, ніким не оспорюваним. Майнові сертифікати на які посилається СТОВ «Агро-Ленд» не зареєстровані в Книзі реєстрації та копії відповідних документів відсутні, а відтак оспорюване розпорядження про анулювання майнових сертифікатів є правомірним.

Представник ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» - адвокат СЕМИБРАТОВА Т.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у поданому позові, та доповненні до нього.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в запереченні проти позову.

Представник Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області та третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Положенням статті 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник відповідно до частини другої статті 319 ЦК України має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем в майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

На підставі Указу Президента України від 29 січня 2001 № 62 (62/2001) в Україні забезпечується вільне здійснення права власності на паї, зокрема передачу паїв в оренду, купівлю-продаж, дарування, міну, передачу у спадщину.

Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 (далі - Порядок), майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно з абзацом шостим пункту 14 Порядку для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Таким чином, право власності на майновий пай посвідчується відповідним свідоцтвом, вирішення питання про видачу якого, перебуває в компетенції сільської, селищної або міської ради.

Отже, свідоцтво (майновий сертифікат) засвідчує наявність у власника частки (паю) колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, який в подальшому спільно використовується. Свідоцтво є на руках у тих осіб, хто в натурі пай не отримали і використовують його спільно з іншими співвласниками.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2018 року справа № 683/3148/17-ц (провадження № 61-44922св18), від 02 серпня 2019 року справа № 683/1964/17 (провадження № 61-1561св19), від 10 жовтня 2019 року справа № 683/3145/17 (провадження № 61-48514св18).

Пунктом 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, передбачено, що кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Листом Міністерства аграрної політики України від 20 квітня 2005 року № 37-17-2/5492 встановлено, що при викупі майнових паїв або часток у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, відповідно до Договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, обов`язково укладаються відповідні договори купівлі-продажу, форми яких наведені у Рекомендаціях щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності, затверджених наказом Мінагрополітики від 09 квітня 2001 року № 97.

При викупі майнових паїв договори купівлі-продажу укладаються з кожним власником цих паїв і підписуються сторонами договору особисто або довіреною особою, повноваження якої посвідчуються нотаріально.

До договорів купівлі-продажу майнового паю обов`язково додаються копії договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній (частковій) власності, та акт приймання-передачі майна співвласниками від підприємства правонаступника, довіреність на ім`я голови комітету (уповноважену особу) спілки (об`єднання) громадян-співвласників майна на право представляти їхні інтереси, рішення зборів співвласників про продаж часток у спільній частковій власності.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, для придбання частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності необхідна наявність договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном, наявність відмови співвласників від переважного права купівлі частки при купівлі майнових прав сторонньою особою, додержання письмової форми договору купівлі-продажу майнових прав із зазначенням істотних умов договору та після цього отримання свідоцтва на право на майновий пай новим власником.

Судом встановлено, що 12.12.2016р. Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області за підписом сільського голови Сторч В.О. на ім`я СТОВ «Агро-Ленд» видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529, згідно якого його власник має право на пайовий фонд майна КССППП «Поділля» с. Котюжинці Калинівського району Вінницької області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 20.01.2004р. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 20.01.2004р. становить 51439,59грн., частка СТОВ «Агро-Ленд» згідно договору купівлі № 2 від 12.12.2016р. визначена в розмірі 11613,91грн., або 11,27 відсотків.

12.12.2016р. Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області за підписом сільського голови Сторч В.О. на ім`я СТОВ «Агро-Ленд» видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549, згідно якого його власник має право на пайовий фонд майна КССППП «Поділля» с. Котюжинці Калинівського району Вінницької області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 21.03.2004р. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 21.03.2004р. становить 439496грн., частка СТОВ «Агро-Ленд» згідно договору купівлі № 1 від 12.12.2016р. визначена в розмірі 16896грн., або 3,845 відсотків.

Як вбачається із Книги реєстрації свідоцтв про право власності на майновий пай, що видаються Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області, належним чином оформлений витяг з якої знаходиться в матеріалах цивільної справи, Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529 від 12.12.2016р., видане на ім`я СТОВ «Агро-Ленд», та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549, видане на ім`я СТОВ «Агро-Ленд», не реєструвалися.

З листа сільського голови Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області Сторча В.О. від 08.10.2019р. № 02-27-364 слідує, що згідно Книги реєстрації свідоцтв про право власності на майновий пай, що видаються Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області, власником майнових паїв КССППП «Поділля» с.Котюжинці Калинівського району Вінницької області відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529 від 06.10.2010р., та Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549 від 22.10.2010р., є ОСОБА_1 . Документи про укладення цивільно-правової угоди між ОСОБА_1 та СТОВ «Агро-Ленд» щодо спірних майнових паїв, на адресу Котюжинецької сільської ради, не надходили. 12.12.2016р. за усною заявою власника зазначених майнових сертифікатів ОСОБА_1 , були помилково виписані нові сертифікати на ім`я СТОВ «Агро-Ленд».

За письмовою заявою ОСОБА_1 про анулювання видачі сертифікатів юридичній особі, яка надійшла 06.10.2019р. на адресу Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області, сільським головою Сторч В.О. видане розпорядження від 08.10.2019р. № 11 «Про анулювання видачу свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати)».

Як слідує з тексту розпорядження № 11 від 08.10.2019р., у зв`язку з допущеною помилкою на видачі свідоцтв про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати), а саме: сертифікати серії ВІ VII №007529 та серії ВІ VII № 007549 від 12.12.2016р., власником яких являється СТОВ «Агро-Ленд» та розглянувши заяву ОСОБА_1 , сільський голова Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області Сторч В.О. розпорядився анулювати свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати), а саме: сертифікати серії ВІ VII № 007529 та серії ВІ VII № 007549 від 12.12.2016р., власником яких являється СТОВ «Агро-Ленд», вважати їх недійсними.

Розглядаючи даний спір, судом з наявних в матеріалах справи письмових доказів також було встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529, виданого 06.10.2010р. Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області за підписом сільського голови Лебідь А.В., відповідач ОСОБА_1 мав право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КССППП «Поділля» с. Котюжинці Калинівського району Вінницької області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 21.03.2003р. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 21.03.2003р. становить 439496грн., частка ОСОБА_1 згідно договору купівлі № 1 від 26.03.2008р. визначена в розмірі 16896грн., або 3,845 відсотків.

Згідно засвідчуваного напису на оригіналі Свідоцтва серії ВІ VII № 007529 від 06.10.2010р., на підставі рішення зборів громадян-спілки співвласників майнових та земельних паїв «Громада» с. Котюжинці, протокол № 1 від 16.12.2016р., майно виділене в натурі згідно акту прийому-передачі майна № 11 від 19.06.2017р., а саме: Зерносклад (рік побудови - 1993) загальною площею 491кв.м.

За свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549, виданим 22.10.2010р. Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області за підписом сільського голови Лебідь А.В., відповідач ОСОБА_1 мав право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КССППП «Поділля» с. Котюжинці Калинівського району Вінницької області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 20.01.2004р. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 20.01.2004р. становить 51439,59грн., частка ОСОБА_1 згідно договору купівлі № ІІ від 31.03.2008р. визначена в розмірі 11613,91грн., або 11,27 відсотків.

Згідно засвідчуваного напису на оригіналі Свідоцтва серії ВІ VII № 007549 від 22.10.2010р., на підставі рішення зборів громадян-спілки співвласників майнових та земельних паїв «Громада» с. Котюжинці, протокол № 1 від 16.12.2016р., майно виділене в натурі згідно акту прийому-передачі майна № 11 від 19.06.2017р., а саме: Зерносклад (рік побудови - 1946) загальною площею 640кв.м.

Вищезазначені правовстановлюючі документи, а саме Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529 від 06.10.2010р., видане на ім`я ОСОБА_1 , та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549 від 22.10.2010р., видане на ім`я ОСОБА_1 , були зареєстровані в Книзі реєстрації свідоцтв про право власності на майновий пай, що видаються Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області, в якій містяться відомості (відмітки) щодо отримання майна в натурі.

Факт виділення та отримання ОСОБА_1 майна в натурі, підтверджується протоколом № 1 зборів Спілки співвласників земельних та майнових паїв «Громада» від 16.12.2016р., який затверджено 17-ою сесією 7-го скликання Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області, рішення № 262, згідно якого, ОСОБА_1 було виділено майно в натурі, а саме зокрема: будівлю зерноскладу (рік побудови 1946) вартістю 10556,49грн., та будівлю зерноскладу (рік побудови 1993) вартістю 16276,00грн., а також актом прийому-передачі майна № 11 від 19.06.2017р.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 141340697 вбачається, що 16.10.2018р. державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Є.В. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 216), а саме на будівлю зерноскладу, загальною площею 1032,3кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 43499037).

Підставою для виникнення права власності, згідно Витягу №141340697 від 16.10.2018р., є технічний паспорт, серія та номер: 1700533, виданий 30.06.2018р, видавник: ФОП ОСОБА_7 ; Довідка про присвоєння адреси, серія та номер: 514, виданий 06.08.2018р., видавник: Котюжинецька сільська рада Калинівського району Вінницької області; Акт приймання-передачі майна в натурі, серія та номер: 11, виданий 19.06.2017р., видавник: Сторони акту прийому-передачі; Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія та номер: ВІ VII № 007549 , виданий 22.10.2010р., видавник Котюжинецька сільська рада Калинівського району Вінницької області; Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія та номер: ВІ VII № 007529 , виданий 06.10.2010р., видавник: Котюжинецька сільська рада Калинівського району Вінницької області.

Відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі з розстрочкою платежу серії НОА 555327, посвідченого 13.09.2019р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрованого в реєстрі за №5983, ОСОБА_1 передав у власність (продав) ОСОБА_2 нежитлову будівлю зерноскладу АДРЕСА_1 .

На підставі даного Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі з розстрочкою платежу, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 25.10.2019р. внесено запис про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на вказаний обєкт нерухомого майна за індексним номером 49358390.

Відповідну відмітку зроблено у Книзі реєстрації свідоцтв про право власності на майновий пай, що видаються Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області.

Відповідно до пункту 12 листа Міністерства аграрної політики України «Щодо порядку видачі, обліку та погашення Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)» від 05.05.2001р., при видачі майна у натурі конкретному власнику у відповідності із рішенням загальних зборів співвласників майна підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна вилучає Свідоцтво і робить на ньому запис про видачу майна в натурі. При цьому вказується номер та дата акта приймання-передавання майна, ставиться підпис керівника підприємства та печатка підприємства. Підприємство, яке видало майно в рахунок майнового паю, протягом п`яти днів із дня підписання акта приймання-передавання майна передає сільській (селищній, міській) раді, яка видала Свідоцтво, копію акта приймання-передавання майна та Свідоцтво з відміткою про видачу майна у натурі. Сільська (селищна, міська) рада на підставі цих документів робить відмітку про отримання майна в натурі в Книзі обліку та в списку осіб, які мають право на майновий пай реорганізованого підприємства, і на основі якого видано Свідоцтво.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 4 ЦПК України та частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

У рішенні Конституційного суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Зважаючи на викладене, охоронюваний законом інтерес характеризується такими ознаками: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі (позивачу); суб`єктом порушення позивач вважає відповідача.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини» від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France)).

Крім того, у розумінні частини першої статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Водночас особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи як звернутися до суду, так і право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

У пункті 52 рішення «Меньшакова проти України» (заява № 377/02) від 08 квітня 2010 року ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке згідно з практикою ЄСПЛ, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (заява № 48778/99).

Отже, правом на звернення до суду наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси.

Вирішуючи спір, суд повинен установити: чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Докази такого конкретного, об`єктивного порушення повинен навести у позовній заяві позивач, оскільки в цій частині на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування.

Так, Верховний Суд України у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-658цс15 висловив наступну правову позицію: «Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

Інакше кажучи, відмова у задоволенні позову відбувається з підстав відсутності порушення прав та інтересів позивача, лише у разі чого виникає право на позов. Причому, докази такого конкретного, об`єктивного порушення повинен навести у позовній заяві позивач, оскільки в цій частині на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що згідно зі ст.19 ЦПК України, загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зокрема просить зобов`язати Котюжинецьку сільську раду Калинівського району Вінницької області анулювати Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549, виданий Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області 22.10.2010р. на ім`я ОСОБА_1 та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529, виданий Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області 06.10.2010р. на ім`я ОСОБА_1 , про що зробити запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Позивач, розпорядившись своїми правами на власний розсуд визначив предмет, підстави позову, його обґрунтування.

Суд вважає, що позов в цій частині не підлягає до задоволення, оскільки позивач заявляючи відповідні вимоги не врахував, що відповідач ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку набув право власності на майно, виділене йому в натурі зі складу пайового фонду, після чого Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007549 від 22.10.2010р., та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ VII № 007529 від 06.10.2010р., у нього були вилучені, які з відповідною відміткою про видачу майна у натурі, передані Котюжинецькій сільській раді Калинівського району Вінницької області, яка на підставі цих документів зробила відповідну відмітку про отримання майна в натурі в Книзі обліку та в списку осіб, які мають право на майновий пай реорганізованого підприємства, погасивши їх таким чином у встановленому законом порядку. Вподальшому ОСОБА_1 розпорядився належним йому майном.

Позивач у поданому позову не оспорював законність видачі ОСОБА_1 майна в натурі зі складу пайового фонду у відповідності із рішенням загальних зборів співвласників майна: державної реєстрації права власності на виділене майно; передачі у власність третій особі.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Згідно частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009В визначено право органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2001 року № 177 надано право органу місцевого самоврядування (скасовувати) анулювати свідоцтва, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова: 1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; 2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету; 4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; 5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; 6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; 7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; 8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; 9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; 10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; 11) скликає загальні збори громадян за місцем проживання; 11-1) вносить на розгляд ради пропозиції про утворення спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правової допомоги; 11-2) вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатури на посаду керівника установи з надання безоплатної первинної правової допомоги; 12) забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; 13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; 14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; 15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; 16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради; 17) веде особистий прийом громадян; 18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань; 18-1) бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"; 19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; 20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 4 червня 2013 року (справа №21-64а13), органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.10 ст.59 Закону (№280/97-ВР), акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З оскаржуваного розпорядження голови Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 08.10.2019р. № 11 «Про анулювання видачу свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати)», вбачається що сільським головою Сторч В. анульовані сертифікати серії ВІ VII №007529 та серії ВІ VII № 007549 від 12.12.2016р., власником яких являється СТОВ «Агро-Ленд», у зв`язку із допущеною помилкою при видачі свідоцтв про право власності на майнові паї, та визнано їх недійсними.

При видачі даного розпорядження, сільський голова вийшов за межі своїх повноважень, передбачених в ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки він не наділений правом анулювання такого роду правовстановлюючих документів через помилковість їх видачі.

Приймаючи до уваги, що видача селищною радою Свідоцтва про право власності на майновий пай члена підприємства є документальним підтвердженням набуття особою у власність частки майна підприємства (паю), суд вважає, що такі дії повинні відповідати вимогам ст. 203 ЦК України, тобто не повинні суперечити цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а відтак останні відповідно до ст.215 ЦК України можуть бути визнані недійсними виключно в судовому порядку, та такий спосіб захисту порушеного права не буде суперечити ст.16 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає, що розпорядження голови Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 08 жовтня 2019 року № 11 «Про анулювання видачу свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати)» необхідно визнати протиправним та скасувати, а відтак позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, суд стягує з Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області на користь ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» понесені та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2102грн.00коп. /2102грн.00коп.(витрати понесені на сплату судового збору за позовну вимогу про скасування розпорядження сільського голови/.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 12, 80, 81, 82, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група», в інтересах якого діє адвокат Семибратова Тетяна Олександрівна, до Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 08 жовтня 2019 року № 11 «Про анулювання видачу свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати)».

Стягнути з Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» документально підтверджені витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду в розмірі 2102грн.00коп.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калинівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В.Сєлін