н/п 2/490/2281/2020 Справа № 490/519/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

28 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Державної казначейської служби України про визнання та бездіяльності відділу державної виконавчої служби неправомірною та стягнення збитків та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, посилаючись на тривале невиконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 березня 2013 року у справі № 490/644/13-ц через бездіяльність державної виконавчої служби, просили стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 167 920,80 грн, які складаються з матеріального збитку в розмірі не стягнутої на його користь суми за рішенням суду 38400 грн. ; 41 548,80 грн інфляційних втрат ; 6912,00 грн трьох відсотків річних, та 81 060 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; визнати неправомірною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області під час виконання ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 12 червня 2018 року та Рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 березня 2013 року у справі № 490/644/13-ц - за період з 02.12.2019 по 23.01.2020 року у ВП № 60890153.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що Центральний ВДВС свідомо нехтує судовими рішеннями щодо зобов`язання відновити виконавче провадження і з часу постановлення ухвали Центрального суду від 12 червня 2018 року , яка в цій частині ніким не оскаржувалася, протягом півтора року- це щонайменше не відновив виконавче провадження , незважаючи на численні звернення стягувача, та своєчасне направлення відповідних ухвал та постанов суду на адресу державної виконавчої служби.

Також зазначає, що з часу відкриття виконавчого провадження в 2013 році державними виконавцями Центрального ВДВС не вчинювалося належних необхіднихї виконавчих дій щодо виконання рішення суду, а виконавчий лист повертався стягувачу без виконання з підстав невиявлення майна боржника , свідомо ігноруючи інші виконавчі дії , які повинен був вчиняти згідно ЗУ "Про виконавче провадження"

Також посилаючись на те, що бездіяльність державної виконавчої служби була доведена судовими рішеннями та підтверджується матеріалами справи, посилаючиь на положення ст.23, 1173, 1174 ЦК України, на рішення ЄСПЛ у справі "Войтенко проти україни", "Горнсбі проти Греції", вважає, що відбувається порушення з бок уДержави Європейської конвенції за п.1 ст. 6 - стосовно тривалого невиконання рішення суду від 11.09.2012 року, п.1 ст.1 протколу № 1 - втручання у право мирного володіння майном, ст. 13 Європейської конвенції - щодо відсутності ефективних юридичних замобів захисту та забезпечення виконання рішення суду, яке є обовязковим для виконання і таке повинного гарантуватися саме Державою.

Завдану йому моральну шкоду з урахуванням практики Єврпопейського суд з прав людини оцінює в три тисячі Євро, що еквіалентно 81 600 грн ( справа ОСОБА_2 та інші проти україни).

Представник відповідача Державної казначейської служби України надав відзив на позов, в якому просить відмовити у його задоволенні . Зазначив, що та обставина, що державний виконавець не забезпечив виконання судового рішення через відсутністьу боржника майна, не може бути безумовною підставою для відшкодування шкоди з Державного бюджету України. Також позивачем не надано належних доказів у підтвердження спричиненої йому моральної шкоди, відсутній причинно-наслідковий зв`язок фактом невиконання судлового рішення між діями відповідачів та , на думку, позиваач, завданою шкодою., а аткож не доведена вина відповіджачів. Крім того розмір моральної шкоди не відповідає характеру немайнових втрат та обсягу моральних страждань. Цивільно-правова відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (Інфляційні витрати та 3% річних ) не може покладатися на Державу та відшкодовуватися з Державного бюджету України. Щодо загальних підстав відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади , то зазначають, що факт скасування постанов про закінчення виконавчого провадження є механізмом реалізації прав особи у виконавому провадженні, а не підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди з Державного бюджету України.

В судовому засідання позивач та представник позивача надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просидли про задволення позову з підстав, викладених у позові та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва ( далі - Центральний ВДВС) повідомлявся судом неодноразово належним чином, в судове засідання не з`явивися , відзиву на позов не надав.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в останнє судове засідання надала заяву , в якій просила слухати справу у її відстуність, відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві.

Представник відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва ( далі - Центральний ВДВС) повідомлвся судом неодноразово належним чином, в судове засідання не з`явивися , відзиву на позов не надав. Надіслав на адресу суду клопотання про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса). В обгрнутування посилався на те, що ця установа є бюджетною установою , яка здійснює централізоване обслуговування відповідача Центрального ВДВС .У разі задволення позову списання грошових коштів буде здійснюватися органом Казначейства саме з рахунків південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

На час розгляду справи, Центральний відділ ДВС м.Миколаєва ГТУЮ в Мимколаївській області реорганізовано в Центральний відділ ДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) без зміну коду в ЄДРПОУ.

Суд, дослідивши матеріали справи, зважаючи на обставини справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Суд вважає, що клопотання представника відповідача начальника відділу Центрального ВДВС Бакай Л. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору жодним чином не обґрунтована необхідність залучення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до участі в справі у якості третьої особи та яким чином та на які права або обов`язки може вплинути прийняте у даній справі рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 33, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задволенні клопотання представника відповідача начальника відділу Центрального ВДВС Бакай Л. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 28 жовтня 2020 року.

Суддя Гуденко О.А.