справа № 274/3940/19
провадження № 2/0274/387/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.02.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом керівника Бердичівської місцевої прокуратури Кожухара В.В. в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

В с т а н о в и в :

В липні 2019 року керівник Бердичівської місцевої прокуратури Кожухар В.В. який діє в інтересах держави, в особі Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради звернувся до суду, в порядку цивільного судочинства, з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем було вчинено злочин, передбачений частиною першою ст. 286 КК України.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.02.2019 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, в зв`язку з примиренням із потерпілим.

В результаті ДТП потерпілий від злочину ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в Бердичівській центральній міській лікарні з 30.12.2018 року по 08.01.2019 року.

Витрати медичного закладу на його лікування за один день склали 432,79 грн., за весь період - 3895,11 грн.

Посилаючись на вищенаведене, а також у зв`язку з тим, що Фінансове управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради заходи до примусового стягнення коштів не вживає, прокурор просив стягнути з відповідача на користь Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради 3895,11 гривень коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

06.02.2020 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в позові відмовити, позовну заяву повернути позивачу.

Представник Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав , просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради в судове засіданні не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні спочатку не визнав пред"явлені до нього позовні вимоги, зазначав, що кошти на лікування сина він витрачав сам. Вказав, що дійсно за ліжко / день кошти ним не було сплачено, тому він погоджується з даними позовними вимогами.

Суд, вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.02.2019 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, в зв`язку з примиренням із потерпілим (а.с. 7-9).

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Бердичівській центральній міській лікарні з 30.12.2018 року по 08.01.2019 року. Витрати медичного закладу на його лікування за один день склали 432 ,79 грн., за весь період - 3895,11 грн. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1206 ч. 1 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 17.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов`язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

За таких обставин, понесені закладом охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого ОСОБА_3 підлягають відшкодуванню безпосередньо відповідачем ОСОБА_2 , тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 840 грн. 80 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги керівника Бердичівської місцевої прокуратури Кожухара В.В. в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ) на користь Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради (рахунок UA0006005, одержувач : Бердичівське УДКСУ/м. Бердичів/24060300, код одержувача 37752874, банк Казначейство України ( ЕАП) м. Київ, МФО 899998) 3895 ( три тисячі вісімсот дев"яносто п"ять) гривень 11 копійок витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2020 року.

Суддя Т.М.Вдовиченко