Справа № 569/4392/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Волошина І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алгоритм-Плюс» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алгоритм-Плюс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 167080 грн за не поставлений товар та ненадані послуги.

Ухвалою суду від 31 березня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження.

В судовому засіданні представник позивачау вирішенні питання про закриття провадження за позовом, оскільки даний спір не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства, вважає, що спір підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства. Не заперечує, що спір пов`язаний, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася відповідачем, однак на дату подання позову відповідач втратив статус суб`єкта підприємницької діяльності.

Представник відповідача не заперечує що спір пов`язаний, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася відповідачем. Однак вважає, що спір підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК Україниу порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас, пунктом 1 частини 1статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Частина 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачає, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до вимог ст.30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача коштів за не поставлений товар та ненадані послуги.

На час звернення позивача з даним позовом 16.03.2020 року, підприємницьку діяльність відповідача ФОП ОСОБА_2 припинено 13.02.2020 року.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.06.2018 року у справі №338/180/17, фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин. У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК Україниу редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першоїстатті 231 ГПК Україниу редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першоїстатті 20 ГПК Україниу вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що стороною у даній справі є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, а цей спір пов`язаний, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем, суд вбачає в даному випадку ознаки господарського спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, відтак справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і підлягає закриттю.

Керуючись ст. 19, 255,258-261, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алгоритм-Плюс» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд таких позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Гордійчук