Провадження № 2/734/615/20 Справа № 734/1538/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2020 року смт. Козелецсмт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді - Анохіна А.М.,

за участю секретаря - Колоколуші Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд:

- зобов`язати ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , кадастровий номер: :31:084:0011 шляхом очищення території від засмічення та знесення димоходу.

- зобов`язати ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , кадастровий номер: :31:084:0011 шляхом знесення самочинно збудованих елементів благоустрою.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Даний будинок та прилегла територія до нього перебуває у приватній власності та поділена на декілька частин площею 0,0107 га та 0,0139 га і має кадастрові номера: :31:084:0010 та :31:084:0011.

Зазначає, що відповідачі, які є сусідами по земельній ділянці, кадастровий номер :31:084:0011, вийшли за межі наданих ним земельних ділянок.

Вказує, що ОСОБА_2 на земельній ділянці, яка належить на праві власності ОСОБА_1 розмістила своє побутове сміття та сміття після ремонту, а також побудувала димохід на неналежній їй території.

ОСОБА_3 на іншій земельній ділянці, яка належить на праві власності ОСОБА_1 самочинно побудувала тимчасові споруди, без фундаменту, схожі на сарай.

Позивач неодноразово звертався зі скаргами до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак останні не здійснили демонтаж тимчасових споруд, а також не прибрали побутове сміття.

З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги.

09.06.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М.

Ухвалою суду від 11.06.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

03.07.2020 до суду ОСОБА_2 подано заяву в якій остання не визнає заявлених вимог та заперечує про винесення рішення на користь ОСОБА_1

31.07.2020 до суду ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву. В своєму відзиві зазначає, що ОСОБА_1 не має права користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_5 , оскільки її не було виділено.

Також, ОСОБА_1 з 2014 року не заперечував про самочинно збудовану споруду - сарай на території землі, що належить ОСОБА_3 .

Вважає, що права позивача не порушено та позовну заяву не обґрунтованою, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 19.10.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з наведених вище підстав.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставили.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Даний будинок та прилегла територія до нього перебуває у приватній власності та поділена на декілька частин площею 0,0107 га та 0,0139 га і має кадастрові номера: :31:084:0010 та :31:084:0011.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.02.2019, ОСОБА_1 є власником земельної дліняки площею 0,0139 га на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45693626 від 26.02.2019 (а.с.7).

Однак судом встановлено, що відповідачі обмежують використання належної позивачу земельної ділянки, використовувати її в повній мірі, порушуючи його права як власника.

Разом з тим, в обґрунтування своїх заперечень та посилання відповідача ОСОБА_3 на той факт, що ОСОБА_1 не має права користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_5 не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

Як вбачається з витягу рішення Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області № 868 від 25.01.2019 про передачу безоплатно у власність земельних ділянок, ОСОБА_1 було передано у власність земельні ділянки, а саме: площею 0,0107 га, кадастровий номер :31:084:0010 та площею 0,0139 га, кадастровий номер :31:084:0011 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_5 (а.с.55).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник у праві звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, зокрема шляхом знесення споруд в разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Згідно п «г» та п «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

За змістом добросусідства, власники та користувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання відповідно до їх цільового призначення при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчинені дії, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них (ст. 103 ЗК України).

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) «Про практику застосування судами земельного законодавства» при розгляді цивільних справ суди повинні враховувати, що з 1 січня 2002 року відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 року №1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 2 ст. 212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання за цільовим призначенням стан, включаючи знесення будівель, будинків і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Таким чином, право на пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою має особа, якій право володіння і користування земельною ділянкою належить на законній підставі, що випливає і зі змісту ст. 391 ЦК України.

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині усунення відповідачами перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 очистити території від засмічення та знесення димоходу та шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести самочинно збудованих елементів благоустрою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору 840,80 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 373, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 152, 212 ЗК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 - 83, 128, 133 - 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , кадастровий номер: :31:084:0011 шляхом очищення території від засмічення та знесення димоходу.

Зобов`язати ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , кадастровий номер: :31:084:0011 шляхом знесення самочинно збудованих елементів благоустрою.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН не відомо, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 )судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН не відомо, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 )судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення оголошено 31.12.2020 о 11.00 год.

Суддя: А.М.Анохін