Справа № 489/3792/20
Номер провадження 2/489/2199/20
14 грудня 2020 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Шенкевич К. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича (далі - відповідач 1), приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни (далі - відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» (далі - відповідач 3) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення моральної шкоди
Позивач в судовому засіданні в режимі відеоконференції вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечує.
Представники відповідачів 1, 2, 3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідачі не скористалися правом на подачу відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.07.2020, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А., звернено стягнення на доходи позивача, шляхом здійснення відрахувань із доходів у розмірі 20 відсотків.
Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, такими документами є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та в Порядку вчинення нотаріальних дій.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.
В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.
Однак відповідач 3 не надав суду жодних доказів безспірності заборгованості, правом на відзив не скористався.
Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено та оскільки не доведено безспірність заборгованості, він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, позивач просив визнати незаконними дії приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни, щодо відкриття виконавчого провадження № 62390809 поза виконавчим округом приватного виконавця та стягнути компенсацію моральної шкоди заподіяної незаконними діями приватного виконавця.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Для стягнення компенсації моральної шкоди завданої неправомірними рішеннями або діями приватного виконавця необхідно довести незаконність таких дій у встановленому законом порядку. Незаконність дій державного або приватного виконавця встановлюється в порядку ст. ст. 447-453 ЦПК України, або в окремих випадках в порядку КАС України, а не при розгляді позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Оскільки позивачем не надано судового рішення про визнання дій приватного виконавця неправомірними, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення компенсації моральної шкоди.
Позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача 3 щодо підробки документів про отримання кредиту їй заподіяно моральної шкоди, однак позивач не надала жодного доказу, що документи подані відповідачем 3 приватному нотаріусу є підробленими.
Окрім цього, позивач не вказала, яку моральну шкоду заподіли конкретні неправомірні дії конкретного відповідача і з чого вона виходила визначаючи розмір компенсації моральної шкоди.
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вартість витрат на правову допомогу становить 5 000 грн.
Відповідно до квитанції до прибуткового ордера № 1/1108 від 11.08.2020, позивач сплатила 5000 грн. за надання професійної правничої допомоги.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає частковому стягненню сума судового збору, сплачена за подання позову в розмірі 1681,6 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
В задоволенні вимог до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1681,6 грн.
В задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації моральної шкоди відмовити.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днівне подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено - 11.01.2021.

Суддя В. В. Кокорєв