Справа № 310/4164/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Уставицькій Н.М,

за участю позивача та його представника ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Баранової О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів. Свій позов мотивував тим, що судовим наказом Бердянського міськрайонного суду від 17 березня 2020р. по справі № 310/1546/20 з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 28.02.2020р. до досягнення дитиною повноліття. На сьогодні склалася ситуація, коли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, оскільки тяжко захворів, лікувався в лікарні з 24.06.2018р. по 17.07.2018 р. з діагнозом: гострий ішемічний інфаркт лівої гемісфери головного мозку. З 07.08.2018р. до 03.10.2018р. проходив курс лікування в Інституті геронтології в м. Києві. 31.10.2018р. отримав статус інваліда першої групи загального захворювання безстроково та отримує пенсію в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в розмірі 1638 грн. Внаслідок того, що постійно вимушений проходити лікування, не може нормально працювати та влаштуватися на якусь роботу, бо має потреби в постійній допомозі та догляду. Ніяких доходів, крім пенсії більше не має, тому не має можливості платити аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, бо це становить більше ніж 70 відсотків його пенсії. Сума, що залишається після сплати аліментів, становить менше прожиткового мінімуму для нього, а також не залишає грошей на лікування. На даний час в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів і він не може ані її погасити, ані сплачувати вчасно аліменти. Просив зменшити розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом Бердянського міськрайонного суду від 17 березня 2020р. по справі № 310/1546/20 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 28.02.2020р. до досягнення дитиною повноліття, на стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 28.02.2020р. до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 20.07.2020р. відкрито провадження у справі та призначено

розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення сторін.

14.09.2020р. судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник Шереметьєва З.В. (довіреність від 28.01.2020р., р.№97) позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Крім того, представник позивача зазначила, що позивач є інвалідом першої групи, у нього з відповідачем була домовленість, що він залишає їй в м. Бердянськ, на Косі, 9 будиночків для відпочиваючих, а вона не буде подавати заяву про стягнення з нього аліментів. На сьогодні позивач не може платити аліменти в розмірі, визначеному судовим наказом від 17.03.2020р., оскільки пенсія складає трохи більше 1600 грн., за станом здоров`я він не може взагалі працювати, знаходиться на утриманні своїх родичів, а на лікування збиралися гроші через друзів, через соціальні мережі. На даний час у позивача не відновлена мова, він постійно займається з реабілітологом, кожне заняття з яким коштує 400 грн. та з яким необхідно займатись кожен день. Коли позивач був здоровий, то добровільно виконував аліментні зобов`язання, але зараз повинен постійно проходити лікування. Призначений розмір аліментів складає приблизно 70 відсотків його пенсії. Позивач приймає призначені сильнодіючі препарати, вартість яких на добу складає 251,92 грн. На позивача зареєстрований автомобіль, але він необхідний для того, щоб можливо було його перевозити, а також є земельна ділянка, але це пустир, на якому нічого немає, з цієї ділянки доходів також немає. Призначена сума аліментів є непосильною. На сьогодні він вважає можливим сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Просила позов задовольнити. На питанні представника відповідача пояснила, що будиночки, які побудував Белянський та залишив колишній дружині, він побудував на землі бабусі відповідачки, на яку все було оформлено, на позивача нічого не було оформлено, домовленість була усною.

Представник відповідача адвокат Баранова О.П. (ордер серія ЗП №68439 від 01.07.2020р.) в судовому засіданні вважала, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначила, що на теперішній час підставою для зменшення розміру аліментів має бути зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я. Наказ про стягнення аліментів був виданий 17.03.2020р., проте на час винесення наказу той стан здоров`я позивача, який є на теперішній час, вже і був. Позивачем не доведено, що з часу визначення аліментів в такому розмірі, його стан здоров`я змінився. Вважає, що ст. 192 Сімейного кодексу України не може застосуватися в даному випадку, оскільки після прийнятого рішення про призначення розміру аліментів стан здоров`я позивача не змінився. Крім того, зазначила, що на дитину стягнуто мінімальний гарантований державною розмір аліментів на одну дитину, що передбачено законодавством, та він не може бути меншим, оскільки це буде порушувати права дитини. Обидва батька повинні нести витрати на утримання дитини. Вважає, що відсутні будь-які, передбачені законом підстави для зменшення аліментів до 300 грн. Крім того, на її думку, земельною ділянкою, яку має у власності позивач, можна розпоряджатися та мати доход, здавати її в оренду або продати, що також необхідно враховувати при визначенні матеріального стану платника аліментів. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, встановлено, що судовим наказом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №310/1546/20 від 17.03.2020 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 28.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ №1023114 від 31.10.2018 року, ОСОБА_4 має першу групу інвалідності, загальне захворювання, безстроково, потребує сторонньої допомоги та нагляду (а.с.25).

Відповідно до довідки про доходи №441417, виданої Бердянським об`єднаним управління ПФУ в Запорізькій області, ОСОБА_4 перебуває на обліку в зазначеному Управлінні і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з вересня 2019 р. по листопад 2019р. складає 1564,00 грн. щомісячно, за період грудень 2019р. червень 2019р. 1638,00 грн. щомісячно, за період липень серпень 2020р. 1712,00 грн. щомісячно (а.с.58).

Як на підставу для зменшення розміру аліментів, позивач посилається на тяжке захворювання, у зв`язку з чим він лікувався з 24.06.2018 року, а також продовжує лікування і на теперішній час, необхідність реабілітації внаслідок захворювання, неможливість працювати, наявність інвалідності 1-ої групи, відсутність іншого доходу, крім пенсії в середньому розмірі 1600 грн.

На підтвердження позовних вимог позивачем долучено до позову медичну документацію, а саме: виписку із медичної карти стаціонарного хворого №7105, відповідно до якої ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КУ БМР «БТМО» з 24.06.2018р. по 17.07.2018р. з діагнозом: гострий ішемічний інфаркт в лівій гемісфері головного мозку, правосторонній грубий геміпарез, тотальна афазія, субнабряк головного мозку на фоні церебрального атеросклероза ІІ, ДЕП ІІ-ІІІ ст., витяг з історії хвороби №3196, відповідно до якого ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 18.07.2018р. по 02.08.2018р., виписку з медичної карти стаціонарного хворого №7502, відповідно до якої він перебував на лікуванні у відділенні реабілітації неврологічних хворих ДУ «Інституту геронтології ім. Д.Ф. Чеботарьова НАМН України», консультативні висновки та листки призначення лікування, протоколи магнітно-резонансної томографії, чеки на придбання ліків, розрахунок добової вартості ліків, відповідно до якого вартість необхідних ліків на добу становить 251,92 грн. (а.с.10-23, 53-54,56).

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

У відповідності з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено з 01.01.2020 прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць у розмірі 2 218 гривень з 1 липня 2318 гривень, з 1 грудня 2395 гривень.

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів, який позивач має обов`язок сплачувати на користь відповідача на утримання доньки не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини віком від 6 до 18 років.

За таких обставин, оскільки встановлений рішенням суду розмір аліментів на даний час не перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідач просить зменшити розмір аліментів та встановити його в розмірі меншому, ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, тому не залежно від доведеності існування обставин, які б надавали позивачу право на зменшення розміру аліментів та істотності їх впливу на платоспроможність платника аліментів, суд не вбачає підстав зменшувати встановлений рішенням суду розмір аліментів до 300 гривень, так як такий розмір аліментів не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв`язку з цим в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст.141,180,182,192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,76, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 02 листопада 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян