Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі судового засідання Аксьоновій О.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради,про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,протягом не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

В позові зазначає,що після досягнення віку 16 років вона приїхала до м.Запоріжжя,де мала намір вступити до навчального закладу,мешкала у родині тітки ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 ,була пов`язана з ними спільним бюджетом та побутом,взаємним піклуванням,турботою один про одного як членів однієї родини.

Після смерті тітки ОСОБА_3 ,яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 ,позивач залишалася проживати у вказаному вище будинку з чоловіком тітки ОСОБА_2 ,здійснювала за ним догляд,забезпечувала медикаментами,вела хатнє господарство,підтримувала будинок у належному технічному стані.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер,відкрилася спадщина за законом,до складу якої входить будинок АДРЕСА_1 ,спадкоємці першої,другої та третьої черги після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Позивач зазначає,що в силу ст.1264 ЦК України вона як особа,що проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 четвертої черги за законом,однак внаслідок відсутності документального підтвердження її постійного проживання за вказаною адресою із спадкодавцем однією сім`єю, нотаріус надав їй роз`яснення про необхідність встановлення юридичного факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини,що необхідно для оформлення її спадкових прав,про що позивач і просить суд.

Ухвалою суду від 11.09.2019 р.було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем 14.02.2020 р.була подана заява про розгляд справи без участі представника відповідача та про відсутність заперечень по суті позовних вимог.

В судове засідання позивач та її представник адвокат Буділка П.В.не з`явились,надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі,на позові наполягали.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї спадкодавця, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, у справі підлягали встановленню, як факт проживання позивача однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

З матеріалів справи суд встановив,що батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,є ОСОБА_5 ,а її рідною тіткою є ОСОБА_3 ,рідна сестра батька,про що надані копії свідоцтв про народження та одруження.з 09.08.1997 р. ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та мешкала з ним у будинку АДРЕСА_1 ,якій належав ОСОБА_3 на праві власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла,спадщину за законом після її смерті прийняв ОСОБА_2 ,який 20.05.2009 р.отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_3 ,спадкове майно,на яке видано свідоцтво,складається з будинку АДРЕСА_1 .

На підтвердження фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності взаємних прав та обов`язків з померлим ОСОБА_2 позивач зазначає,що подружжя її тітки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 власних дітей не мали,з 2002 р.надавали їй для проживання вказаний вище будинок та право вільного користування ним як члену своєї сім`ї,за рахунок спільних коштів формували спільний бюджет,несли витрати на вирішення побутових питань,а згодом позивач піклувалася про ОСОБА_2 до часу його смерті,ці обставини відповідач визнав.

Згідно наданих квитанцій,саме ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,оплатила послуги ритуального обряду та паніхіди.

З матеріалів спадкової справи № 29/2019 до майна померлого ОСОБА_2 встановлено,що позивач ОСОБА_1 10.04.2019 р.звернулась до приватного нотаріуса Салтан В.В.із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 ,який був зареєстрований та мешкав до часу смерті у будинку АДРЕСА_1 ,інші спадкоємці відсутні,заповіти, спадкові договори також відсутні, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались.

Згідно п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав ОСОБА_1 було роз`яснено нотаріальну процедуру видачі свідоцтва,для дотримання якої необхідно у судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ,оскільки позивачем нотаріусу не були подані документи, які підтверджують факт сумісного проживання із спадкодавцем за вказаною вище адресою ,її реєстрація є відмінною від адреси проживання із спадкодавцем.

Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Для позивача встановлення факту постійного проживання має юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати своє права на оформлення спадщини у встановленому законом порядку.

З урахуванням цих обставин,суд вважає доведеним той факт,про встановлення якого заявлено позов, оскільки встановлено,що між позивачем та ОСОБА_2 з 2002 р.склалися усталені відносини,що притаманні членам однієї сім`ї,пов`язаним спільним побутом,веденням господарства, ,виконанням взаємних обов`язків та реалізацією прав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші,ніж визначено у ч.1 цієї ж статті,факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права,оскільки вони надають спадкоємцю можливість успадкувати майно(прийняти спадщину),але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт,від якого залежить виникнення її майнових прав,спір про право відсутній,вона обґрунтовано звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

На підставі ст.3 СК України,ст.4,18,293,315,319 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення юридичного факту -задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Запоріжжі,однією сім`єю більше п`яти років до часу його смерті.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко