Провадження № 2/234/3620/20
05 листопада 2020 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Лебединець Г.С.
секретар Берліна А.Д.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну за позовом Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в собі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-
18 вересня 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в собі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Краматорського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між банком та ОСОБА_1 20.11.2018 року була підписана заява про приєднання № 335364806/190718 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).
Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримав в АТ «Ощадбанк» картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ними та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден з його умовами.
Відповідно до п.6.3 Заяви Відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч грв. 00 коп) з відсотковою ставкою 11,00 % річних. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки, в тому числі при випуску платіжної картки на новий строк.
Позивачем всі зобов`язання за Заявою були виконанні належним чином. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до п.6.7 Заяви Відповідач щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу.
05.04.2019 р. згідно заяви про збільшення відновлюваної кредитної лінії та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримав в АТ «Ощадбанк» збільшений кредитний ліміт, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ними та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до йог укладення та згоден з його умовами.
Відповідно до п. 3.2 Заяви Відповідачу було надано кредит у розмірі 16 900,00 грн з відсоткової ставкою 11,0 %. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки, в тому числі при випуску платіжної картки на новий строк.
Позивачем всі зобов`язання за Заявою були виконанні належним чином. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 16 900,00 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми.
Отже, загальна сума заборгованості Відповідача за договором складає 19 074,63 коп.,а саме: загальна сума основної заборгованості - 16 796,27 грн; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1 766,25 грн; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 3,77 грн; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 10 грн; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 442,53 грн; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 55,81 грн.
У порушення зазначених норм закону ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує.
Тому просять стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в собі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 19 074 грн. 63 коп.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов та просив суд розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.
Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що між банком та ОСОБА_1 20.11.2018 року була підписана заява про приєднання № 335364806/190718 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).
Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримав в АТ «Ощадбанк» картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ними та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден з його умовами.
Відповідно до п.6.3 Заяви Відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч грв. 00 коп) з відсотковою ставкою 11,00 % річних. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки, в тому числі при випуску платіжної картки на новий строк.
05.04.2019 р. згідно заяви про збільшення відновлюваної кредитної лінії та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримав в АТ «Ощадбанк» збільшений кредитний ліміт, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ними та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до йог укладення та згоден з його умовами.
Відповідно до п. 3.2 Заяви Відповідачу було надано кредит у розмірі 16 900,00 грн з відсоткової ставкою 11,0 %. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки, в тому числі при випуску платіжної картки на новий строк.
Позивачем всі зобов`язання за Заявами були виконанні належним чином.
У порушення зазначених норм закону ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує.
Загальна сума заборгованості складає 19 074 грн 63 коп., а саме: загальна сума основної заборгованості - 16 796,27 грн; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1 766,25 грн; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 3,77 грн; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 10 грн; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 442,53 грн; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 55,81 грн.
Розмір заборгованості підтверджується банківськими виписками по рахунку Відповідача та розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 2 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання; сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд надходить до висновку про те, що вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів з урахуванням санкцій, пов`язаних із невиконанням грошового зобов`язання.
При дослідженні наданого позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів.
Вказане відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано.
Кредитний договір недійсним в установленому законом порядку не визнаний.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в собі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, слід задовольнити.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок судових витрат судовий збір у сумі 2102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в собі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Краматорського міського суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Г. С. Лебединець