Справа № 310/1154/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12 лютого 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Троценко Т. А.

при секретарі: Корнієнко М. Е.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мунтяна О. Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , капітана т/х «Вера» та судновласника до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Бердянського морського порту) про визнання неправомірними дій,

Встановив:

ОСОБА_1 , як капітан т/х «Вера» та судновласник, звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що 16. 11. 2018 року на його адресу надійшов лист адміністрації Бердянського морського порту з повідомленням про наявність у нього перед портом заборгованості за послуги електропостачання на суму 6998,87 грн. та попередженням про можливість припинення електропостачання СЧС «Вера» у випадку непогашення заборгованості протягом 3-х днів.

Не погоджуючись з цим, 29. 11. 2018 року на вказаний лист ним була надана відповідь, у якій він вказав, що за т/х «Вера» здійснено передоплату за портові збори на загальну суму 65 956,55 грн., з яких послуги отримано на 12 066,79 грн., в порядку взаємозаліку залишок розміру переплати складає 53 889, 76 грн., тому вимоги про погашення заборгованості безпідставні у зв`язку з її відсутністю.

Не дивлячись на це, 27. 12. 2018 року відповідачем на його адресу знову була направлена вимога про сплату заборгованості в розмірі 8315,94 грн. та попереджено про припинення електропостачання. Цього ж дня Бердянською філією ДП «Адміністрація морських портів України» в односторонньому порядку постачання електроенергії на СЧС «Вера» було припинено, у зв`язку з чим було складено Акт про факту відсутності електроживлення та визначення часу перерви електропостачання.

На його неодноразові вимоги підтвердити надання послуг на суму передоплати і провести взаємозалік відповідач відмовився, тому він вважає бездіяльність відповідача щодо ненадання документів, не проведення взаємозаліку та відключення від електропостачання неправомірними на тій підставі, що фактично СЧС «Вера» заборгованості перед відповідачем не має, в наявності є переплата в розмірі 44 586,61 грн., але відповідач цього не хоче визнавати.

Просить визнати неправомірними дії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Бердянського морського порту) щодо нарахування т/х «Вера» заборгованості за послуги з електропостачання на суму 6998,87 грн., визнати неправомірними дії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Бердянського морського порту) щодо відключення т/х «Вера» від берегової мережі електропостачання.

26. 03. 2019 року уточнив позов і просить рахувати попередню оплату за період з січня 2015 року по лютий 2016 року в сумі 64 660 грн., 67 коп. наданих послуг на 12. 03. 2019 р. на суму 15 140, 91 грн. залишок попередньої оплати 49 519, 76 грн. на 25. 03. 2019 року.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і пояснив, що згідно до ст. 116 Кодексу торгового мореплавства судновласники надали ДП «АМПУ» грошові кошти в сумі 65 956,55 грн. для здійснення передоплати за надання останнім послуг, пов`язаних з обслуговуванням судна в акваторії Бердянського морського порту.

У 2016 році Запорізьке обласне відділення Антимонопольного комітету України винесло рішення, яким визнало дії ДП «АМПУ» в період січня 2015 року по грудень 2016 року по отриманю плати з судновласників СЧС «Вера» додаткових коштів за деякі види портових зборів такими, що являються зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг із забезпечення безпеки судноплавства та наклало на відповідача штраф, зобов`язавши припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом припинення нарахування та стягнення додаткової необґрунтованої плати за послуги, які входять і оплачуються СЧС «Вера» в складі корабельного, причального та санітарного збору.

На цій підставі судновласник СЧС «Вера» не сплачував заборгованість, яку виставляв відповідач за послуги електропостачання, оскільки відповідачем вже були незаконно зняті грошові кошти за портові збори, що підтверджено рішенням Антимонопольного комітету. За таких підстав заборгованості взагалі не існує, оскільки ним зроблено взаємозалік вартості послуг, за які відповідач отримав гроші в якості передоплати, і тих послуг, гроші за які були списані з позивача незаконно.

Таким чином він вважає, що заборгованість в розмірі 6998,87 грн. була нарахована неправомірно, і відповідач у зв`язку з цим не мав права відключати судно від берегової мережі електропостачання.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав відзив на позов, у якому зазначив, що те, що у БФ ДП «АМПУ» рахувалася сума 65 956,55 грн. (залишок 53 889,76 грн.) як попередня оплата послуг на користь СЧС «Вера» є власною думкою позивача.

Факт перебування вказаної суми на рахунку підприємства встановлено рішенням Антимонопольного комітету України 29. 12. 2016 року, якими зазначена неправомірність дій ДП «АМПУ» щодо стягнення подвійної оплати за послуги, сплачені судновласниками СЧС «Вера», в тому числі і на електропостачання. Здійснюючи оплату вказаних послуг представники судновласника (капітан та морський агент) робили це шляхом проведення взаємозаліку, направляючи відповідні заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Рішенням Антимонопольного комітету України було визначено неправомірність дій ДП «АМПУ», внаслідок яких судновласникам СЧС «Вера» нанесено шкоду на суму 65 484,27, при цьому не зазначено, кому конкретно та в якому розмірі.

На даний час відсутні правові підстави вважати вказані кошти такими, що належать капітану СЧС «Вера», оскільки вони належать судновласникам, як то було зазначено в рішенні від 29.12.2016 року, проте жодним судновласником не доведено, що кошти належать саме йому. Документально не підтверджено, що вищевказані кошти належать саме позивачу, отже у відповідача були відсутні підстави вважати ОСОБА_1 кредитором, який має право вимоги до ДП «АМПУ», та вважати вимоги зустрічними та однорідними.

Позивач помилково вважає, що послуги щодо підключення до берегових мереж та відключення від них входять до послуг, що надаються відповідачем у складі сплаченого із судна корабельного збору. Проте ці кошти від цього використовуються на заходи, пов`язані із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах, отже при наявності сплаченого корабельного збору судно має право на підключення до берегових електромереж.

Позивач безпідставно, шляхом своїх особистих міркувань відносить послуги із передачі електроенергії та технічного обслуговування і утримання електромереж до послуг БФ ДП «АМПУ», які надаються в межах забезпечення безпеки судноплавства.

Вважає, що позивач має заборгованість по сплаті за електропостачання т/х «Вера», не сплатив її, тому судно було правомірно відключено від берегової мережі електропостачання. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечує проти позову на підставах, вказаних у відзиві, і зазначив, що якщо позивач вважає, що у підприємства є будь -яка заборгованість перед ним, він повинен звертатись до суду з позовом про відшкодування збитків, а не про визнання дій неправомірними, оскільки взаємозалік можливо проводити лише в установленому законом порядку. Насправді послуги з електропостачання позивачу надавалися, про це складалися Акти, які позивач відмовлявся підписувати, гроші за послуги не перераховував. У своєму рішенні Антимонопольний комітет не вказав, кому конкретно належали гроші за послуги, адже із заявою до нього зверталося ГО «Запорізька регіональна асоціація рибопромисловців, орендарів та власників землі «Приазов`я», яка представляє інтереси власника / судновласника СЧС «Вера» та ПП «Група науково- промислових досліджень», яка є судновласником СЧС «Вера».

Просив застосувати позовну давність, оскільки правовідносини виникли у 2015 році, а позивач звернувся до суду лише у 2019 році.

Свідок « ОСОБА_2 суду пояснив, що з червня по листопад 2018 року він працював капітаном СЧС «Вера» за контрактом, послуги з електропостачання з боку ДП «АМПУ» судну надавалися, але ніяких про це Актів у його присутності не складалося, і він нічого не підписував.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він працює начальником електро - дільниці ДП «АМПУ», і завжди при підключенні судна до мережі берегового електропостачання складаються Акти з представниками судна, які в подальшому направляються в розрахунковий відділ для процедури оплати. З представниками СЧС «Вера» такі акти також складалися, послуги з електропостачання їм надавалися.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ДП «АМПУ» виставляє рахунки СЧС «Вера» на оплату за послуги електропостачання, але вони залишаються без оплати. На рахунку «ДП «АМПУ» відсутні грошові кошти в розмірі 64 000 грн., які ніби - то належать СЧС «Вера», тому ніяких взаємозаліків провести неможливо, ці кошти вже списані за послуги, їх повернення кредитору може відбуватись лише з визначених законом підстав, а в рішенні Антимонопольного комітету такої вказівки не було.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

ОСОБА_1 як капітан т/х «Вера» та судновласник звернувся до суду із захистом своїх прав з приводу їх порушення з боку Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Бердянського морського порту), які виразилися у нарахуванні т/х «Вера» заборгованості за послуги електропостачання на суму 6998,87 грн., та відключенні т/х «Вера» від берегової мережі електропостачання.

В основу обґрунтування позовних вимог поклав Рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29. 12. 2016 року по справі № 03/11-16, постановленого у зв`язку з наявністю порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Бердянської філії ДП «АМПУ».

Вказаним рішенням було встановлено, що БФ ДП «АМПУ» в територіальних (географічних) межах м. Бердянська в межах території (акваторії) морського порту є таким, що не має жодного конкурента.

Дії БФ ДП «АМПУ», які полягають у виставленні оплати в період з січня 2015 року по грудень 2016 року за стягнення з судновласників СЧС «Вера» додаткових коштів за оформлення приходу та виходу судна у морський порт, що сплачуються у складі корабельного збору, додаткових коштів за в`їзд автотранспорту на територію порту (Філії), що сплачується СЧС «Вера» в складі корабельного та причального зборів, за виставлення до оплати додаткових коштів за зняття з суден забруднених вод, що входить і сплачується СЧС «Вера» в складі санітарного збору, є такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції, а саме - п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг шляхом дій, що призвели до ущемлення інтересів споживача.

Вказаним рішенням за порушення ст. 52 ЗК «Про захист економічної конкуренції» на БФ ДП «АМПУ» накладені штрафи на загальну суму 204 000 грн.

Тобто, рішенням було встановлено необґрунтоване нарахування відповідачем додаткових коштів в ході отримання з СЧС «Вера» корабельного, причального та санітарного зборів.

Судом встановлено, що у 2015 році морським агентом дійсно було перераховано на рахунок відповідача суми передоплати за надання послуг СЧС «Вера», що підтверджується наданими копіями платіжних доручень та не заперечується сторонами.

Рішенням Антимонопольного комітету від 29. 12. 2016 року встановлена неправомірність деяких додаткових нарахувань ДА «АМПУ» за надані послуги, за що останній сплатив штраф, вказаний факт також сторонами не оспорюється, підтверджений копією зазначеного рішення.

За цих обставин позивач вважає, що якщо рішенням Антимонопольного комітету встановлена неправомірність нарахування послуг, в тому числі за електропостачання, він в подальшому може не сплачувати за надані послуги, а відповідач повинен здійснити взаємозалік за них, оскільки гроші передоплати перебувають на рахунку ДП «АМПУ».

У зв`язку з цим він не підписував Акти здачі - прийняття виконаних робіт (наданих послуг) СЧС «Вера» за період з червня по листопад 2018 року, а надсилав листи до керівництва ДП «АМПУ» про зобов`язання останніх провести взаємозалік цих послуг, виходячи з вартості послуг, які визнані неправомірними.

При цьому позивач не заперечував, і це підтвердив суду свідок ОСОБА_2 , що послуги з електропостачання СЧС «Вера» у 2018 році отримувало.

Суд вважає, що думка позивача про наявність у відповідача боргу перед ним є помилковою, з показів свідка ОСОБА_4 та наданих документів вбачається, що на рахунку ДП «АМПУ» відсутні грошові кошти, які були у 2015 році перераховані морським агентом в якості передоплати за надані послуги, а тому взаємозалік проводити нема з чим.

Доказів наявності саме цих коштів, які були внесені як передоплата, на момент відключення т/х «Вера» від електропостачання на рахунку БФ ДП «АМПУ» позивач не надав, і суд вважає слушним заперечення відповідача, що підприємство не має законної підстави здійснити таке зарахування, і якщо позивач вважає, що йому були спричинені збитки, то він повинен звертатись до суду саме з таким позовом.

Проте позивач заявив, що він має право звернутися з таким позовом до суду, яким сам вважає за потрібне, і заявлені ним позовні вимоги по цій справі є належним способом захисту свого порушеного права.

Суд з такою позицією позивача погодитись не може з тих підстав, що сума боргу, яку нарахував сам позивач, є його особистою думкою, Акту взаємної звірки з відповідачем проведено не було, жодним фінансовим документом вказана сума не підтверджена.

Частина 1 ст. 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Натомість рішення Антимонопольного комітету України, на яке посилається позивач, як на підтвердження своїх вимог, містить лише вказівку на наявність порушення в діях ДП «АМПУ» вимог діючого законодавства, за що останній був оштрафований, що є актом відповідальності за скоєне, і не може буди доказом наявності фінансових зобов`язань, які ніби - то автоматично виникли у відповідача перед позивачем внаслідок винесення цього рішення, і які можуть бути зараховані шляхом взаємозаліку, оскільки кошти передоплати, сплачені для обслуговування СЧС «Вера», були зараховані на користь підприємства.

Частина 1 ст. 5 ЦПК України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач вибрав не вірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому саме з цих підстав заявлений ОСОБА_1 позов задоволений бути не може.

До того ж, позивач не довів, що саме він має законне право на отримання коштів, які були додатково нараховані для послуг СЧС «Вера».

Разом з тим, суд вважає, що клопотання відповідача щодо застосування позовної давності до вказаних правовідносин задоволено бути не може, оскільки спір по оплаті за надані послуги у вигляді відмови у їх оплаті виник у червні - листопаді 2018 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 257 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 5,12,13,77, 259- 268 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19. 02. 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко