Справа № 491/1132/15-ц
У Х В А Л А

11 листопада 2020 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого у справі судді Желяскова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кір`як І.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення у зв`язку з неможливістю сумісного проживання, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна жінки та чоловіка, що не перебувають у шлюбі, але мешкали однією сім`єю

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ананьївського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення у зв`язку з неможливістю сумісного проживання, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна жінки та чоловіка, що не перебувають у шлюбі, але мешкали однією сім`єю.

У зв`язку з тим, що у головуючого по справі судді Дорош В.В. закінчились повноваження для здійснення правосуддя, вказану заяву було передано до канцелярії суду для повторного авторозподілу.

З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що 20 травня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення у зв`язку з неможливістю сумісного проживання, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна жінки та чоловіка, що не перебувають у шлюбі, але мешкали однією сім`єю, передано судді Желяскову О.О. для розгляду.

23 травня 2019 року суддею Желясковим О.О. було поновлено провадження у справі та прийнято рішення про початок розгляду справи зі стадії підготовчого провадження (а.с.158-159).

У підготовче судове засідання 11 листопада 2020 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з`явився.

В зв`язку з тим, що суду стало відомо, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 помер судом було зроблено відповідний запит 10 листопада 2020 року до Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) (а.с.234).

При цьому, 11 листопада 2020 року на адресу суду від Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) надійшов Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за №9 від 11 листопада 2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.235-237).

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 у підготовче судове засідання 11 листопада 2020 року не з`явилася.

Проте, суд бере до уваги письмову заяву ОСОБА_2 від 18 лютого 2020 року, яка міститься в матеріалах справи, в якій вона просить суд проводити судові засідання за її відсутності, а також просить залишити її позовні вимоги до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна жінки та чоловіка, що не перебувають у шлюбі, але мешкали однією сім`єю, без розгляду (а.с.184).

Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

При цьому, враховуючи наявність заяви відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу.

При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, при розгляді справи встановлено, що в провадженні Ананьївського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення у зв`язку з неможливістю сумісного проживання, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна жінки та чоловіка, що не перебувають у шлюбі, але мешкали однією сім`єю.

Судом встановлено, що у справі позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Другої дільниці, с.Ананьїв, Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 15 листопада 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.5-6).

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть зареєстровано у реєстрі 22 вересня 2020 року за №5, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 11 листопада 2020 року за №9 (а.с.236-237).

Відповідно до частини 1 статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Частиною 2 статті 25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

Згідно частини 3 статті 25 ЦК України у випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Частиною 4 статті 25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до частини 1 статті 26 ЦК України усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 статті 26 ЦК України визначено, що фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Згідно частини 3 статті 26 ЦК України фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

Частиною 4 статті 26 ЦК України передбачено, що фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 5 статті 26 ЦК України фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Частиною 1 статті 42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Статтею 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до частини 1 статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що під час розгляду справи позивач має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки позивач у справі втратив цивільну правоздатність.

Відповідно до частини 1 статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Частиною 2 статті 48 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що під час розгляду справи позивач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки позивач у справі втратив цивільну правоздатність (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України).

При цьому, норма статті 255 чинного ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, що на час розгляду справи Ананьївським районним судом Одеської області правоздатність ОСОБА_1 припинена у момент його смерті, тобто 21 вересня 2020 року.

Частиною 1 статті 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю.

Проте, матеріали справи не містить інформації щодо правонаступників позивача ОСОБА_1 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за доцільне закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення у зв`язку з неможливістю сумісного проживання, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна жінки та чоловіка, що не перебувають у шлюбі, але мешкали однією сім`єю, у зв`язку із смертю позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

Керуючись ст.ст.2, 13, 223, 247, 255, 258-261, 351-353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення у зв`язку з неможливістю сумісного проживання, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна жінки та чоловіка, що не перебувають у шлюбі, але мешкали однією сім`єю - закрити у зв`язку зі смертю позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

Роз`яснити, що згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О. Желясков

Ухвала набула законної сили "____"____________________20___року.