Справа № 143/1156/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді Бойка А. В.,

з участю секретаря судових засідань Мельніченко Т. Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом, -

Встановив:

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , яка була власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 . Заповітом від 21.12.1995 мати заповіла їй. Після смерті матері позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину, оскільки вступила в фактичне управління та володіння спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з втратою правовстановлюючого документа.

В судове засіданні позивачка не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував.

Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9) була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 (а. с. 18-19). Заповітом від 21.12.1995 ОСОБА_2 усе своє майно заповіла позивачці (а. с. 10). У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила у володіння і управління спадковим майном, (а. с. 16-17), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а. с. 11).

Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються:

-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

-ч.2 ст.548 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини;

-ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 як спадкоємиця за заповітом, прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок, позначений літерою «А», загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м., прибудову позначену літерою «а», тамбур позначений літерою «а-1», ганок, навіс позначений літерою «а-2», сарай позначений літерою «Б», погріб з шиєю позначений літерою «В», огорожу позначену за номером 1, ворота з хвірткою позначену за номером 2, хвіртку позначену за номером 3, що розташовані по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.11.2020.

Суддя