ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7502/20 Справа № 205/1925/17 Головуючий у першій інстанції: Мовчан Д. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про відстрочку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення, яким відстрочити виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2017 року у справі №205/1925/17 до 07 травня 2021 року включно.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , АТ КБ ПриватБанк, Новокодацькому відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), які долучені до матеріалів справи (а.с. 177-179 т.2). Від АТ КБ ПриватБанк та Новокодацького відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшли відзиви на апеляційну скаргу. Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні, є необґрунтованим; на підтвердження факту зайнятості адвоката Шклярука Д.С. в іншому судовому засіданні апеляційному суду не надано. До клопотання про відкладення судового засідання адвокатом Шкляруком Д.С. долучено роздруківку із сайту Судова влада України, відповідно до якої у справі №212/649/20 захисником обвинуваченого ОСОБА_3 є ОСОБА_4 ; на підтвердження доводів ОСОБА_2 , що саме він є захисником обвинуваченого ОСОБА_3 апеляційному суду будь-яких доказів не надано. Більше того, апеляційному суду не надано доказів неможливості особистої присутності в судовому засіданні апелянта ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року у цивільній справі №205/1925/17-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі. Вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №090501-16/23 від 22.06.2005 року у сумі 27059,84 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 27059,84 доларів США та судовий збір у розмірі 10947,06 грн. (а.с. 37-38 т.1).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2017 року №2/205/1803/2017 залишено без задоволення (а.с. 54-55 т.1).

Зазначене вище заочне рішення від 28 серпня 2017 року №205/1925/17-ц в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. На його виконання 30 січня 2018 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист №205/1925/17-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Приватбанк» 27059,84 доларів США (а.с. 145-146 т.1).

Постановою заступника начальника відділу Новокодацького відділом державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 14 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження №58391883 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа №205/1925/17-ц Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2018 року (а.с. 140-141 т.1).

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення, посилаючись на те, що через втрату у 2018 році роботи і запровадження з березня 2020 року суворих карантинних заходів на всій території України у заявника виникла ситуація, коли виконання судового рішення стало вкрай ускладненим. Також у заявника на утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому заявник просив відстрочити виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року в частині стягнення з нього заборгованості у розмірі 27059,84 доларів США до 07 травня 2021 року включно (а.с. 59-62 т.1).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України та статті 18 ЦПК України судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 435 ЦПК України).

За положеннями частини 4 вказаної вище статті, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно частини 5 статті 435 ЦПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Частиною 7 статті 435 ЦПК України встановлено, що про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Виконання судового рішення у цивільних позовах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що заявником не наведено належного обгрунтування та не надано належних доказів наявності у заявника виняткових обставин, які б свідчили про неможливість виконання судового рішення до 07 травня 2021 року включно, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення.

Колегія зауважує, що відмовляючи в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення, місцевий суд обґрунтував свою відмову саме недоведеністю та безпідставністю заяви.

Самий по собі факт введення карантинних обмежень на території України та за її межами не є підставою для відстрочення виконання судового рішення, що набрало законної сили. Заявником не доведено причинного зв`язку між встановленням карантинних обмежень та неможливістю виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Більше того, як правильно зазначив суд першої інстанції, в ході примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №58391883 державним виконавцем виявлено нерухоме майно боржника паркувальне місце площею 20,2 м. по АДРЕСА_1 . Апелянтом не зазначено про наявність перешкод, у звязку із запровадженням карантину, для вирішення питання щодо погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на вказане нерухоме майно.

Відсутність у заявника офіційного місця роботи не є винятковою обставиною, яка б свідчила про наявність підстав для відстрочення виконання рішення про стягнення заборгованості.

Доводи заяви про перебування на утриманні ОСОБА_1 сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення. На час розгляду заяви судом першої інстанції дитині виповнилось повних десять років; обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків (статті 180 СК України). Станом на 07 травня 2021 року (відповідно до змісту заяви про відстрочення виконання рішення) син апелянта повноліття не досягне, обовязок утримувати дитину не припиниться.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви про відстрочення виконання рішення, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Отже, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді