Справа №265/1980/20
Провадження №2/265/994/20
У Х В А Л А

28 грудня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Вакуленко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполь Донецькі області від 30 листопада 2020 року по справі № 265/1980/20 прийнято відмову ОСОБА_2 від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 108 242,00 гривень та закрито провадження по справі. Всього ОСОБА_1 , як відповідачем, витрачено на правову допомогу свого представника - адвоката Хмарського Р.Б. по справі № 265/1980/20 - 10 425 грн., які включають у себе витрати на надання правової допомоги у сумі 2 825,00 грн., та витрати на відрядження (переїзд представника до іншого населеного пункту, з м.Запоріжжя до м.Маріуполя) у розмірі 7 600,00 грн. Ці витрати повністю підтверджуються засвідченими копіями свідоцтва адвоката ОСОБА_3 на право заняття адвокатською діяльністю від 16 квітня 209 року № 744 і договору №25 про надання правової допомоги від 03 липня 2020 року, ордером адвоката Хмарського Р.Б., розрахунком адвоката ОСОБА_3 від 30 листопада 2020 року витрат на правову допомогу за Договором №25 про надання правової допомоги від 03 липня 2020 року по справі №265/1980/20, а також квитанціями адвоката Хмарського Р.Б. до прибутково-касових, ордерів №39 від 06 серпня 2020 року на суму 4 050,00 грн., № 46 від 24 жовтня 2020 року на суму 250,00 грн., № 48 від 30 жовтня 2020 року на суму 2 925,00 грн., № 53 від 30 листопада 2020 року на суму 3 200,00 грн. та засвідченими копіями фіскальних чеків на придбання пального від 06 серпня 2020 року на суму 741,60 грн., від 30 жовтня 2020 року на суму 950,86 грн., від 30 листопада 2020 року на суму 1024,54 грн., що наявні у матеріалах справи. На підставі вищевикладеного просив суд вирішити питання про компенсацію здійснених ним, як відповідачем, витрат, пов`язаних з розглядом справи №265/1980/20, внаслідок необгрунтованих дій позивача, шляхом стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , користь суми понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10425,00 гривень.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення до заяви про розподіл судових витрат, згідно яких зазначає, що до завіреної копії Розрахунку №1 за Договором №25 від 06.08.2020р. зазначено, що «Клієнтом» згідно квитанції до прибутково-касового ордеру №39 від 06.08.2020р. сплачено суму 1250,00грн., а за № 81 від 16.12.2019р. суму 4050,00 грн., однак квитанція № 39 виписана на суму 4050,00грн., а квитанція №81 відсутня. Витрати відповідно до Розрахунку №3 на суму 2925,00грн. повністю мають бути понесені відповідачем, оскільки ніяк не пов`язані з позивачем, або з його адвокатом і містять процесуальні порушення саме з його боку. Матеріали щодо витрат відповідача до касового ордеру № 53 від 30.11.2020р. йому взагалі не відомі, та не має доказів, щодо понесення відповідачем витрат за даним касовим ордером. Так само не до кінця обґрунтовані копії чеків на придбання палива об`ємом 32.96 літри, 35.23 літри, а третій невідомо. З урахуванням викладеного просить суд задовольнити заяву про розподіл судових витрат частково.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в заяві про розподіл судових витрат просив суд розглянути це питання без його участі, на підставі матеріалів справи.

Судом встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2020 року по справі №265/1980/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято відмову позивача ОСОБА_2 від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 108 242,00 гривень та закрито провадження по вказаній справі.

14.12.2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій просив суд вирішити питання про компенсацію здійснених ним, як відповідачем, витрат, пов`язаних з розглядом справи №265/1980/20, внаслідок необґрунтованих дій позивача, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на його користь суми понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10425,00 гривень.

Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 заява про розподіл судових витрат подана у передбачений законом строк. В даній заяві відповідач зазначає, що ним понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 10425 гривень. Проте в мотивувальній частині заяви посилається на понесені ним витрати на загальну суму в розмірі 13 142 гривень.

Судом встановлені понесені відповідачем витрати, пов`язані з розглядом даної цивільної справи, витрати яких підтверджені документами, які містяться в матеріалах справи, та які підтверджують факт виконання і оплати таких послуг, а саме:

- Договір про надання правової допомоги № 25 від 03 липня 2020 року (а.с. 90);

- Ордер на надання правничої допомоги від 03 липня 2020 року (а.с.74);

- Розрахунок витрат на правову допомогу за Договором № 25 про надання правової допомоги від 03 липня 2020 року по справі №265/1980/20 від 06.08.2020 року на загальну суму 3 300,00грн та 741,60 грн.- витрати на паливо (а.с.84);

- Розрахунок витрат на правову допомогу за Договором № 25 про надання правової допомоги від 03 липня 2020 року по справі №265/1980/20 від 24.10.2020 року на загальну суму 1950,00 грн., а також витрати на відрядження 2350,00 грн. (включаючи паливо 741,60 грн.) (а.с. 116);

- Розрахунок витрат на правову допомогу за Договором № 25 про надання правової допомоги від 03 липня 2020 року по справі №265/1980/20 від 30.10.2020 року на загальну суму 2325,00 грн., а також витрати на відрядження 4900,00 грн. (включаючи витрати на паливо 1692,45грн.) (а.с. 120).

Проте документально підтверджена сума витрат понесених у зв`язку із розглядом даної цивільної справи становить 8917,46 грн., яка підтверджується наступними документами:

- Квитанція до прибуткового касового ордера № 39 від 06.08.2020р. на суму 4050,00 грн. (а.с. 85);

- Фіскальний чек № від 06.08.2020 р. на суму 741,60 грн. (а.с. 86);

- Квитанція до прибуткового касового ордера № 46 від 24.10.2020р. на суму 250,00 грн. (а.с. 113);

- Квитанція до прибуткового касового ордера № 48 від 30.10.2020р. на суму 2925,00 грн. (а.с. 121);

- Фіскальний чек №0131 від 30.10.2020р. на суму 950,86 грн. (а.с. 122),

Дані матерали прави в достатній мірі відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України.

При цьому, суд зазначає, що заслуговують на увагу доводи позивача ОСОБА_2 щодо відсутності доказів про понесення витрат відповідачем на суму 3200 гривень касовий ордер № 53 від 30.11.2020р. та третього чеку на придбання палива на суму 1024,54 гривень, на які відповідач посилається в своїй заяві, оскільки зазначених доказів на підтвердження понесених цієї частини судових витрат відповідачем до матеріалів справи та до заяви про розподіл судових витрат не надано, що є підставою для неврахування судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи на суму 4224,54 гривень.

Враховуючи вищевикладені норми права, матеріали справи, які були ретельно вивчені судом, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 щодо вирішення питання про судові витрати по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 8917,46 гривень, які підтверджені відповідними документами, складеними відповідно до норм діючого ЦПК України, розмір яких визначений в межах заявлених відповідачем вимог в заяві про розподіл судових витрат, незалежно від того, що відповідачем в мотивувальній частині заяви зазначений розмір витрат, який не узгоджується з розміром витрат, які зазначені в резолютивній частині даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 137, 141-142 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8917 (вісім тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 46 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня складення рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом ухвала суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 28.12.2020 року.

Суддя О.О.Костромітіна