Дата документу 05.02.2020 Справа № 310/3406/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/3406/19 Головуючий у 1 інстанції Стручкова Л.І.
Провадження № 22-ц/807/443/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Бердянської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Бердянської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом заборони Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області нараховувати та виплачувати ОСОБА_2 призначену пенсію у разі втрати годувальника на неповнолітнього утриманця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що у разі задоволені позову вона не зможе отримати заборгованість з пенсії яка призначена останній, і яку отримує відповідач.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 листопада 2019 року у забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не захистив права неповнолітньої дитини, яка залишилася в складних життєвих обставинах, оскільки пенсію, яка виплачується відповідачу на утримання неповнолітньої дитини відповідач витрачає на свої особисті потереби.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст.150 ЦПК України може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Згідно з ч. 4 ст.150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 червня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Суд першої інстанції з огляду на предмет спору, який стосується позбавлення батьківських прав, та з огляду на відсутність зв`язку між вказаним заявником заходом забезпечення позову і предметом позовної заяви, дійшов правомірного висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 клопотання.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. ст.151, 153 ЦПК України мотивував своє судове рішення та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову.

Відмовляючи у вжитті заходів забезпечення позову за заявою позивача, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки відсутністю підстав для їх застосування.

При цьому суд виходив з того, що способи забезпечення позову, який просить застосувати позивач не узгоджується з предметом позову та вимогами чинного законодавства і є необґрунтованими.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, є безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову, суд дотримався норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишається без змін.

Керуючись ст.268, п.1 ч.1ст.374, ст.ст.375, 381-383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 листопада 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді: