Справа № 524/4913/19
Провадження №2/524/288/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором обов`язкового страхування, -
В С Т А Н О В И В:
У липні 2017 року до суду звернувся ПрАТ «Страхова група «ТАС» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором обов`язкового страхування.
В обґрунтування позову зазначав, що 28.05.2016 р. приблизно о 02 год. 10 хв. по проспекту Лесі Українки сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1.CHEVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . 2. BMW, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_3 . 3. RENAULT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , що належить ОСОБА_5 .
Внаслідок зазначеного ДТП автомобілі потерпілих отримали механічні пошкодження згідно довідки № 92531244 про дорожньо-транспортну пригоду.
На момент ДТП між позивачем - ПрАТ «Страхова група «ТАС» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ від 02.11.2015 р. № АІ/8698516, за яким позивач застрахував майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу легкового автомобіля CHEVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_1 .
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчук від 14.06.2016 р. відповідача визнали винним у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначили, що добровільно відшкодувати заподіяний збиток відповідач не бажає.
Ухвалою судді від 29 липня 2019 року позовну заяву ПрАТ «Страхова група «ТАС» було залишено без руху для усунення недоліків та вказано на спосіб їх усунення.
Ухвалою судді від 11 вересня 2019 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, залучено сторони до участі у справі та третіх осіб.
14 вересня 2019 року представником позивача ОСОБА_6 було подано до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції.
Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_6 про проведення судового засідання в режимі відео конференції.
07 жовтня 2019 року представником позивача ОСОБА_6 було подано до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції.
08 жовтня 2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про проведення судового засідання в режимі відео конференції та здійснено виклик відповідача ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.
Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою учасників справи та здійснено виклик відповідача ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.
Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року до суду відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою учасників справи та здійснено виклик відповідача ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.
Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи.
У судове засідання представник позивача ПрАТ «Страхова група «ТАС» - Сечко С.В. не прибув, просив справу розглянути за відсутності представника позивача, позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибу, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлений належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З довідки №92531244 від 28.05.2016 р. про дорожньо-транспортну пригоду постає, що 28.05.2016 р. приблизно о 01 год. 10 хв. по проспекту Лесі Українки сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: - CHEVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . 2; - BMW, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_3 ; - RENAULT, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , що належить ОСОБА_5 .
Згідно акту огляду транспортних засобів (дефектна відомість), складеної 03.06.2016 р. внаслідок зазначеного дорожньо-транспортної події автомобілі потерпілих отримали механічні пошкодження.
Також факт дорожньо-транспортної поді підтверджується обставинами встновленими у постанові Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.06.2016 р., яка набрала законної сили, а саме, що 28.05.2016 року близько 02 год. 10 хв. в м. Кременчуці по прос. Л.Українки біля будинку №46 кафе «Маріо», водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер 6810».
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, згідно вищевказаної постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.06.2016 р. відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. в дохід держави, а також судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.
Отже, ДТП сталося з вини відповідача ОСОБА_1 .
Станом на день розгляду справи відповідач страхове відшкодування позивачу не сплатив.
У ч. 1 ст. 1191 ЦК України зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п.п. 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій.
Відповідно до п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Згідно з п.п. 38.1.1.«ґ» п. 38.01. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідач ОСОБА_1 не подав належні і допустимі докази на спростування позову.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, у тому числі щодо стягнення коштів у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн.
Керуючись ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 16, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ПАТ «Страхова група «ТАС» задовольнити.
Повний текст рішення виготовлено 10 лютого 2020 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довідки Державної фіскальної служби України від 15.07.2019 р., надати РНОКПП не має можливості з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його нескасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: