Дата документу 17.11.2020
Справа 937/8530/20
Провадження № 2-з/937/168/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 937/8530/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору про поділ майна подружжя та договору дарування частки квартири недійсним,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В., за № 1467 від 22.10.2020, та договору дарування частки Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , за № 1468 від 22.10.20220, укладений між подружжям позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 ; скасування в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний запис №38946445 від 31.10.2020 р. про права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , вчинену приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В.

Разом з позовною заявою, позивачкою подано заяву про забезпечення позову, в які просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 , реєстраційний запис права власності №38946445 від 31.10.2020 року, о 12:15 годин, оскільки відсутність арешту на майно може призвести до його відчудження, та може суттєво ускладнити чи унеможливлювати виконання рішення суду, або ефективний їх захист, за поновленням яких позивач звернулась до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали справи, подану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову ОСОБА_1 , вбачається, що вимогами позову є визнання недійсними нотаріально посвідчених приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В.: Договору про поділ майна подружжя за №1467 від 22.10.2020 р., Договору дарування частки Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , за №1468 від 22.10.2020 р., укладені між подружжям позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , та скасування в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний запис №38946445 від 31.10.2020 р. про права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , вчинену приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В.

Таким чином, враховуючи предмет позову, оскільки йдеться, зокрема, про визнання недійсними нотаріально посвідчених приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В. договору про поділ майна подружжя за №1467 від 22.10.2020 та договору дарування частки Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , за №1468 від 22.10.2020 р., укладені між подружжям позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , суд дійшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вказану квартиру.

Даний вид забезпечення позову знаходиться у прямому зв`язку із предметом позовних вимог, і не вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача. Такий захід забезпечення позову буде достатнім та співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 81, 149-153, 157, 247, 258-260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 937/8530/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору про поділ майна подружжя та договору дарування частки квартири недійсним задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 , реєстраційний запис права власності №38946445 від 31.10.2020, о 12:15 годин.

Копію ухвали негайно направити до відділу реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області для виконання, іншим особам до відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки з дня постановлення даної ухвали, тобто до 17 листопада 2023 року.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складання, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ