Дата документу 06.02.2020 Справа № 554/364/20
Провадження № 2/554/821/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кучеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, відповідно до якого прохала суд визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 з 19 липня 2006 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі продажу від 19. 07.2006 р. У вказаному житловому приміщенні вона зареєстрована та проживає постійно разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11 січня 2020 року відповідальний працівник виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради повідомив її про те, що з 24. 10 2018 року у її квартирі зареєстрована стороння особа відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 До цього часу про реєстрацію вказаної особи у її квартирі їй відомо не було, довідки, що отримувались нею з ГЖЕД № 11, правонаступником якого є Комунальне підприємство «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, щодо зареєстрованих осіб за вказаною адресою не містили відомості про реєстрацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, неодноразово отримувались довідки про склад осіб, зареєстрованих у квартирі, остання у листопаді 2019 року, в яких, крім позивача та її доньки, будь які інші особи не зазначались. При особистому зверненні до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Полтавської міської ради виявилось, що відповідач зареєстрований за адресою її квартири з 2002 року, його перереєстрація у 2018 році проведена внаслідок отримання ним нового паспорту замість втраченого. До того часу, як позивач стала власником вказаної квартири, ОСОБА_2 був один із колишніх власників цієї квартири, яка ним була продана 06 квітня 2006 року гр. ОСОБА_4 . На даний час виникла потреба у визнанні відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому він зареєстрований. Наявність його реєстрації створює для позивача певні складності у користуванні своєю власністю, позбавляє можливості вільно розпоряджатись своїм майном (провести відчуження, реєстрацію інших осіб , оформити субсидію по оплаті комунальних послуг тощо).

Позивач 05.02.2020 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 06.02.2020 р. не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв; відзив на позов, а також будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від останнього не надходило.

Представник третьої особи по справі Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 06.02.2020 р. не з`явився, будь-яких заяв по суті справи чи клопотань від третьої особи не надходило.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири , розташованої за адресою АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 19.07.2006 р. приватним нотаріусом Полтавського міської нотаріального округу Огир Л. А. Право власності зареєстроване у ПП ПБТІ « Інвентаризатор» 01.09. 2006 р., номер запису - 16576 в книзі № 121, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11704800 від 01.09.2006 р.

Встановлено з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_2 був колишнім власником зазначеної квартири. Квартира відчужувалась неодноразово:

- ОСОБА_2 6 квітня 2006 р. уклав договір купівлі продажу з громадянином ОСОБА_4 (договір купівлі-продажу від 06.04.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н. П. );

- ОСОБА_4 18 квітня 2006 року продав квартиру ОСОБА_5 (договір купівлі продажу від 18.04.06р., посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н. П.);

- ОСОБА_1 придбала квартиру у ОСОБА_5 (копія договору купівлі продажу від 19 липня 2006 року).

Вбачається, що 03.03.2015 року ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 , видавалась довідка про склад сім`ї № 1088 від 03.03.2015 р. за підписом начальника КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради Ландара О.М., відповідно до якої вбачається, що у квартирі значаться зареєстрованими та фактично проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, у 2020 році, а саме 11.01.2020 року ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 , видана довідка про склад сім`ї № 133 за підписом начальника КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради Ландара О.М., відповідно до якої вбачається, що у квартирі значиться зареєстрованим, окрім самої позивачки та її дочки, ще й гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата реєстрації 24.10.2018 року, вид родинних стосунків не вказано). Станом на час реєстрації відповідача, позивач ОСОБА_1 вже була власником квартири АДРЕСА_1 , однак свою згоду на реєстрацію гр. ОСОБА_2 у її квартирі не надавала.

Факт непроживання відповідача у належному позивачу житловому приміщенні (квартирі АДРЕСА_1 ) підтверджується Актом з місця проживання від 15 січня 2010 року, підписаним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є сусідами позивача за адресою квартири АДРЕСА_1 .

Для позивача перешкоди у здійсненні свого права власності виникли фактично з моменту придбання квартири - з 19 липня 2006 року, оскільки, з незалежних від її волі обставин та без її відома, у її квартирі за вказаною адресою був зареєстрований гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не є навіть її родичем.

Судом у процесі розгляду справи здійснено запит до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до відповіді від 28.01.2020 р. судом було встановлено, що відповідач дійсно значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з договором купівлі-продажу вказаної квартири, на підставі якого позивач придбала її у власність, у пункті 9 зазначено, що продавець гарантує, що осіб, зареєстрованих в даній квартирі не існує.

Місцем проживання, згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання особи є фіксацією фактичного місця її проживання. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З викладеного слідує, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Реєстрація відповідача чинить перешкоди позивачу, як власнику у користуванні майном, а саме позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не може віьно розпоряджатись майном.

За таких обставин, суд вважає, що права позивача як власника вказаного нерухомого майна є порушеними, що полягає у певних перешкодах у користуванні власністю, у зв`язку з чим підлягають захисту.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 29, 317, 319, 321, 391, ч. 2 ст. 405, ЦК України, ст. ст. 150, ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 2-5, 10, 76-89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 з 19 липня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О. Материнко