БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/5/20
Справа № 356/86/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2020 Березанський міський суд Київської області

в складі головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно

У С Т А Н О В И В:

01.02.2019року ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом посилаючись при цьому на те, що її дід, ОСОБА_3 за життя був власником будинку по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Належне дідові майно перейшло у володіння та управління його дружині, її бабусі: ОСОБА_4 , яка до своєї смерті проживала по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Спадкоємцями майна ОСОБА_4 являлися її сини, а саме: її батько , ОСОБА_5 та її дядько , ОСОБА_6 . Після смерті бабусі, її батько ОСОБА_5 , вселившись на постійне проживання в будинку АДРЕСА_1 , своїми фактичними діями з управління та володіння спадковим будинком та присадибною земельною ділянкою у встановленому законом порядку прийняв спадщину від ОСОБА_4 .На момент відкриття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , інший син покійної, ОСОБА_6 проживав за теперішньою адресою проживання своєї дружини та відповідачки по справі по АДРЕСА_2 . Єдиним спадкоємцем майна після покійної ОСОБА_4 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 являється її син та батько позивачки ОСОБА_5 ,який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько , ОСОБА_5 .. Вона в визначений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить , визнати за нею , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

09.09.2019 року ОСОБА_1 подала до суду уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 ,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті його матері- ОСОБА_4 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ,після смерті її батька - ОСОБА_5 ,померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

02.04.2019 представником відповідача надано відзив на позовну заяву , відповідно до якого ,заперечила проти позову, посилаючись при цьому на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер свекор відповідачки, ОСОБА_3 .. При житті ОСОБА_3 ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 . До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався. Однак на день смерті з ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала його дружина, ОСОБА_4 .Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_4 залишилась проживати в будинку розташованому по АДРЕСА_1 , доглядала за будинком та обробляла земельну ділянку яка розташована під будинком. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла свекруха, ОСОБА_4 .Після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Однак згідно ст.529 ЦК УРСР(в ред..1963 року) її сини: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийняли спадщину фактичними діями шляхом догляду за спадковим будинком та обробітком земельної ділянки розташованих по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її чоловік, ОСОБА_6 . Вона звернулась до нотаріальної контори , але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованими по АДРЕСА_3 в зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_7 помер брат її чоловіка, ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась його донька, ОСОБА_1 . На даний час вище зазначений житловий будинок залишається неоформленим належним чином в зв`язку з відсутністю право встановлюючи документів. Вона вважає ,що право на спадкування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 , має ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по Ѕ частині зазначеного будинку. Просить , відмовити в задоволені позову.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно-залишено без руху.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 07.03.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 17.09.2019 року ,витребувано від КП Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» належним чином завірену копію свідоцтва НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок,виданого виконкомом Березанської міської ради 30.04.1992 року на підставі рішення виконкому міськради №71 від 29.01.1992 року на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 04.12.2019,закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ,представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві.

Відповідач ,представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили пославшись на обґрунтування викладені в відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові докази ,суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими ,що підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про смерть , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8)

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 ,спадкоємцями першої черги були дружина ОСОБА_4 та діти : ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась(а.с.132)

Відповідно до листа КП Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» від 06.09.2019 .вх.№133, що станом на 01.01.2013 року реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна,житловий будинок АДРЕСА_1 проведено за громадянином : ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Березанської міськради 30.04.1992 року на підставі Рішення виконкому міськради №71 від 29.04.1992 року на підставі Рішення виконкому міськради №71 від 29.01.1992 р.(а.с.82)

Відповідно до копії свідоцтва НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок від 30 квітня 1982 року виданого на підставі рішення виданого виконкомом Березанської міськради від 29.04.1992 року зареєстровано на ім`я ОСОБА_7 (а.с.109)

ОСОБА_4 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті чоловіка,що не заперечується сторонами та підтверджується письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні: актом обстеження №327 від 20.03.2018(а.с.42)

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9)

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги були діти : ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Спадкова справа після ОСОБА_4 не заводилась(а.с.132)

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті матері, що підтверджується, дослідженими судовому засіданні письмовими доказами : актами обстеження № 1307 від 08.01.2019 (а.с.12); №326 від 20.03.2018(а.с.41)та №1853 від 24.06.2019(а.с.70)

Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась та фактично прийнята ОСОБА_4 в 1989 році.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась та фактично прийняли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в 1992 році.

На час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР . За приписами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців,право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Отже при вирішені спорів про спадкування,спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року застосуванню підлягають норми законодавства,чинного на час відкриття спадщини,зокрема ЦК УРСР.

Згідно зі ст.548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно,щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За вимогами ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається,що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР прийняття частини спадщини означає прийняття спадщини в цілому.

Відповідно до роз`яснень ,що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4»Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо в шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач вступив в управління і володіння майном або його частиною,суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно.

В суді доведено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 в 1989 році ,до неї перейшло і право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні доведено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_4 в 1992 році, до них перейшло і право власності на спадкове майно.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.114)

З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 ,вбачається ,що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка. Вона подала у встановлені строки відповідну заяву до Березанської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності ВАТ «Березанське». Діти покійного відмовились від частки у спадщині на користь матері.

Прийнявши частину спадкового майна вона прийняла у спадок і інше спадкове майно, у тому числі - Ѕ частину спірного будинок.

Постановою Березанської міської державної нотаріальної контори від 13.04.2018 року, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину жилого будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 ,що перебував у власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого був її чоловік ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , який спадщину прийняв, але юридично не оформив, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу(а.с.161)

В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до Березанської міської ради Київської області, ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21 січня 2019 року повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .. Березанської міської ради Київської області,треті особи : ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ,про визнання права власності на спадкове майно.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.10,121)

В дослідженій в судовому засіданні спадковій справі після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 міститься : заява про прийняття спадщини з якою звернулась дочка ОСОБА_1 ; довідка №18-09-28 від 01.06.2018,що покійний батько ОСОБА_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 27.02.1982 по ІНФОРМАЦІЯ_10(дата смерті) ;свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; постанова Березанської міської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що перебував у власності ОСОБА_3 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,спадкоємцем якого був її батько ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,котрий спадщину прийняв,але юридично не оформив,в зв`язку з тим,що не надано документів,що підтверджують право власності ОСОБА_3 на жилий будинок та доказів фактично прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила,що дід з бабою проживали самі. Після смерті діда баба займалась похованням, були присутні обидва сина. Коли залишилася баба сама допомагала відповідачка, ховала бабу відповідачка, коли захворіла баба її забирала до себе та доглядала відповідачка. Старший син постійно допомагав матері після смерті батька. Коли ОСОБА_11 померла перейшов проживати менший син ,коли саме уточнити не змогла. Після смерті баби обидва сини доглядали земельну ділянку , будинок.

Свідок ОСОБА_12 суду показала ,що з відповідачкою працювали разом ,остання часто відпрошувалась з роботи, щоб допомогти бабі . Проживав в будинку баби ОСОБА_13 з якого часу не знає.

Свідок ОСОБА_9 суду показала,що з ОСОБА_5 проживала в шлюбі до 1992 року. Після розлучення він переїхав проживати до матері за адресою АДРЕСА_1 .. Відповідачка та ОСОБА_6 за вказаною адресою не проживали, у них були свої житлові будинки. ОСОБА_14 , ховали хлопці, сини, на час смерті вона була відсутня в м.Березань.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст.ст. 1296, 1297 цього ж Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог пунктів 4.14,4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5,видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації,проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Положеннями статті 328 ЦК України передбачено,що право власності набувається на підставах,що не заборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Такими ж є і правові позиції Верховного суду України, викладені в постанові від 23 грудня 2014 року у справі №3-191г14:»Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності. За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді,коли в інший осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна,коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного,шляху для відновлення порушеного права».

Аналогічні правові позиції викладені і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4/-13 «Про судову практику цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування(підпункти 3.1.-3.2. листа):»за змістом ст.392ЦК належним відповідачем є особа-учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно,зокрема,житловий будинок,земельну ділянку. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування,неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини».

Позивач просить визнати за нею право власності після смерті батька на весь будинок.

Судом встановлено,що між сторонами існує спір не лише з приводу прийняття спадщини,а й відносно права на спірне майно : житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу нотаріусом не видано свідоцтво про право власності на будинок що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . в порядку спадкування .

керуючись ст.2,12,13,19,76,81,178,258,259,263,265 ЦПК України,ст.ст.529-531,548,549 ЦК УРСР, ст.1216-1220,1296,1297 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_14 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_14 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Київський апеляційний суд через Березанський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. К. Голік