УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області ІванченкоА.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кальміуського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Кальміусього відділу державної виконавчої служби в місті Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 20.09.2019 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 58419391 щодо примусового виконання судового наказу № 264/137/19 від 06.02.2019 року про стягнення нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання з 08.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначає, що постанова про арешт майна боржника обмежує його законні права та інтереси, оскільки заборгованості по сплаті аліментів не має.

Ознайомившись із позовом та додатками до нього, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Встановлено, на виконанні у Кальміуському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 58419391 щодо примусового виконання судового наказу № 264/137/19 від 06.02.2019 року про стягнення нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання з 08.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця від 20.09.2019 у межах вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника.

Отже, ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження (боржником) та власником квартири, на яку державним виконавцем накладено арешт.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, які містяться у постанові № 5 від 03 червня 2016 року у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Аналізуючи наведені роз`яснення, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи стороною виконавчого провадження (боржником), порушує питання, пов`язане із діями державного виконавця щодо зняття арешту з належного майна боржника, суд вважає, що подана заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження та має розглядатись в порядку, передбаченому розділом VII Цивільно-процесуального Кодексу України, зокрема, ст. 447 ЦПК України, у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначені норми права, зміст та предмет позовних вимог, суддя зазначає про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі та вважає за необхідне роз`яснити позивачу його право як боржника у виконавчому провадженні звернутися до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Керуючись ст.186 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту.

Роз`яснити позивачу, що для вирішення заявленої ним вимоги позивач має право звернутися до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. М. Іванченко