Справа № 487/2943/19
Провадження № 6/487/298/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: Притуляк І.О.,

за участю секретаря судового засідання - Янковець Г.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Бабенко Є.М. про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2020 року старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Бабенко Є.М., звернувся до суду з поданням про розшук фізичної особи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги державний виконавець обґрунтовував тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №60174820 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 19.07.2019 по справі № 487/2943/19 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

У ході примусового виконання вказаного виконавчого документу заходи державного виконавця щодо розшуку боржника виявилися безрезультатними. Дані обставини послужили підставою для звернення до суду із зазначеним поданням.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на виконавчу службу. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону «Про виконавче провадження», далі Закон).

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону в разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Підставою для звернення до суду з відповідним поданням є відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи.

За правилами статті 438 ЦПК розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п. 4 розділу IХ наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 «Про затвердження інструкції з організації примусового виконання рішень» за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника державний виконавець звертається з поданням до суду про його розшук.

Отже, перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника - фізичної особи, який здійснюється за правилами частини 1 статті 36 Закону, державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини.

Таким чином, державний виконавець для неупередженого, своєчасного і у повному обсязі вчинення виконавчих дій зобов`язаний вжити всіх заходів, щодо примусового виконання рішення суду.

Крім цього, державний виконавець повинен був звернутись до органів МВС на предмет взяття боржника під варту, та до Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області з питань перебування під адміністративним наглядом або випробувальним терміном, а у разі необхідності звертатись і до інших органів.

Враховуючи положення чинного законодавства та згідно процедури оголошення розшуку боржника, підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місця реєстрації якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт.

Судом встановлено, що 27.09.2019 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Бабенко Є.М. відкрито виконавче провадження №60174820 з примусового виконання виконавчого листа виданого 19.07.2019 по справі № 487/2943/19 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем при перевірці за базами даних та реєстрами органів, що здійснюють державну реєстрацію власності на майно, належного боржнику нерухомого майна та/або транспортних засобів не виявлено.

12.06.2020 до відділу Заводського ДВС у м. Миколаєві надійшла заява стягувача про оголошення боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розшук, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 він не проживає, місце знаходження боржника їй не відоме, оскільки боржник втратив право користування житловим приміщенням відповідно до заочного рішення №487/2945/19 виданого 12.06.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва.

У зв`язку з вищевикладеним, державним виконавцем, 12.06.2020 було складено акт, про те, що стягувач надала інформацію, відносно того, що боржник виписаний за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до відповіді на запит від 01.07.2020 від Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших установах боржниками юридичними та/або фізичними особами підприємцями та про джерела отриманих доходів боржників фізичних осіб інформацію не знайдено.

Згідно до відповіді на запит від 01.07.2020 від Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб боржників, які отримують пенсії інформацію не знайдено.

01.09.2020 державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості, згідно якого, заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.08.2020 складає 43566,38 грн.

З доданих до подання матеріалів вбачається, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту належного повідомлення боржника про відкриття відносно нього виконавчого провадження. З доданого до матеріалів клопотання копії конверту вбачається, що боржником дане відправлення отримано не було. За такого, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 володіє відомостями щодо відкриття виконавчого провадження відносно нього.

Також, заявником не надано суду доказів, підтверджуючих відсутність боржника за місцем його реєстрації, відсутні пояснення сусідів з приводу знаходження особи.

Окрім того, 27.09.2019 на адресу боржника державним виконавцем було направлено виклик про явку до Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві. 09.10.2019 ОСОБА_1 до відділу не з`явився.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Суд відмовляє в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місце знаходження боржника - фізичної особи; через відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував (пункт 10 «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», викладеного у листі ВССУ від 1 липня 2015 року ).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що заявником подано суду недостатньо переконливих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, доведення чого є обов`язковою умовою для оголошення боржника в розшук.

А застосування таких обмежень, про які просить заявник, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що підстав для задоволення подання немає.

Наведені у поданні факти і вивчені судом додані до нього документи, не можуть бути в даному випадку визнані такими, що переконливо свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення, а тому правові підстави для оголошення боржника в розшук відсутні, а подання державного виконавця є безпідставним і необґрунтованим.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що державний виконавець не вжив всіх необхідних заходів та можливостей передбачених Законом України «Про виконавче провадження» і з поданням до суду про оголошення особи в розшук звернувся передчасно.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Бабенко Є.М. про розшук боржника ОСОБА_1 , є безпідставним, а тому вказане подання задоволенню не підлягає.

За такого, керуючись ст. 438 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Бабенко Є.М. про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суд, безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.О. Притуляк