Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020 Справа №607/15677/20

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Гнатенко І. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Баранець О. А.,

представника відповідача, адвоката Козак Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Федірко Галина Миронівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно - квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 склала заповіт, проте його зміст позивачу не відомий. На день смерті матері позивач є пенсіонером за віком, тобто непрацездатною особою та має право на обов`язкову частку у спадщині за заповітом. У визначений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини він не звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 13 березня 2020 року згідно Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" робота нотаріусів на деякий час призупинилася, прийом громадян здійснювався не всіма нотаріусами та лише за попереднім записом, в період з 13 квітня 2020 року по 22 квітня 2020 року позивач хворів, а також в останні дні для прийняття спадщини знову та не міг прийти до нотаріуса у домовлений час, а саме 13 травня 2020 року, для написання заяви про прийняття спадщини за станом здоров`я та у зв`язку із підозрою на зараження короновірусом. У липні 2020 року позивач перехворів гострою респіраторної хворобою COVID-19, у серпні нотаріус перебувала у відпустці, а тому він звернувся до нотаріуса лише 04 вересня 2020 року. Постановою від 07 вересня 2020 року № 120/02-31 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г. М. позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки ним був пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини.

З урахуванням вищевикладеного ОСОБА_1 просить визначити йому додатковий місячний строк для прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні, яке відбулося 30 жовтня 2020 року суд протокольною ухвалою без видалення в нарадчу кімнату задовольнив клопотання представника позивача та постановив залучити до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Федірко Г. М.

27 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю позовних вимог, оскільки позивачем наведені причини пропуску строку на прийняття спадщини лише протягом періоду з 13 квітня 2020 року до 22 квітня 2020 року, що становить 8 днів. Період з 13 квітня 2020 року жодним документом позивач не підтверджує, а про можливість прийняття спадщини з середини листопада 2019 року до середини квітня 2020 року взагалі не згадує і нічим не обґрунтовує.

13 листопада 2020 року судом зареєстровано відповідь на відзив на позову заяву. ОСОБА_1 пояснив, що після смерті матері він домовився з братом та його дружиною про компенсацію належної йому частки у квартирі в розмірі 40 000 грн., натомість позивач добровільно передав ключі від квартири ОСОБА_2 . Вказані кошти ним отримані не були, а тому після розмови з братом позивач вирішив подати заяву про прийняття спадщини 13 травня 2020 року, проте у зв`язку із наявністю симптомів короновірусної інфекції лікар заборонив йому виходити з дому.

12 листопада 2020 року позивач подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду не те, що спадкові питання після смерті матері ніким не піднімалися, лише з 19 серпня позивач почав вести розмову з братом, його дружиною, донькою про те, що він також є сином і у разі спадкування майна лише племінницею йому нічого не дістанеться. Також відповідач вважає, що позивач мав змогу скористатися послугою подання заяви навіть після запровадження карантину, зокрема шляхом надіслання заяви на адресу нотаріуса. Таким чином, усі повідомлені позивачем обставини є неправдивими, надуманими і необ`єктивними.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 607/15677/20 до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Баранець О. А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Козак Н. В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав, наведених у відзиві на позову заяву та запереченні на відповідь на відзив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Федірко Г. М. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати цивільну справу без її присутності.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду показав, що мав домовленість з братом ОСОБА_2 та дружиною відповідача ОСОБА_4 про компенсацію його частки у квартирі, де до смерті проживала мати сторін, шляхом сплати грошових коштів. Однак брат обманув його, оформив спадщину без відома позивача. Така домовленість мала місце на 9-тий день після смерті мами. ОСОБА_1 на протязі шести місяців спілкувався з братом, який говорив, що домовленість в силі, а тому він до останнього не звертався із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. 11 травня 2020 року в ході розмови з ОСОБА_2 позивачу було повідомлено, що остаточне рішення по спадщині приймає дружина брата, яка перебувала тоді в Польщі, а тому відповідач не міг йому нічого повідомити. Відтак, ОСОБА_1 вирішив звернутися до нотаріуса із заявою, однак захворів та 13 травня 2020 року звернувся до лікаря, який заборонив йому виходити з дому через те, що він міг бути хворий коронавірусною інфекцією. До цього часу, окрім періоду, коли хворів, позивач почував себе задовільно, ходив на роботу. Позивач звертався до нотаріуса на вул. Коперника в м. Тернополі, однак не отримав інформації про те, чи заводилась спадкова справа і хто спадкував майно. Тоді він звернувся до приватного нотаріуса Береш, яка повідомила, що спадщину оформляла нотаріус Федірко . Після звернення до цього нотаріуса, у перший прийом, ОСОБА_1 було зачитано заповіт, а також нотаріус мала намір видати постанову у зв`язку з тим, що було пропущено строки звернення для прийняття спадщини, однак не зробила цього, порадила звернутися до брата і врегулювати спір мирно. У липні позивач захворів коронавірусною інфекцією, а після хвороби нотаріус перебувала у відпустці десь до 05 серпня 2020 року. Постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії через пропуск строку ОСОБА_1 отримав у вересня 2020 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що є сином позивача. На 9-тий день після похорону бабусі були поминки, батько повернув ключі від квартири, тоді ж вирішували хто скільки дасть грошей на похорон. Коли обговорювали питання про майно, ОСОБА_2 сказав, що все перейде внучці, тобто його доньці. Батько сказав, що він також син і йому потрібно погасити 40 000 грн., на що ОСОБА_4 не заперечувала, а тому вважали, що питання вирішиться по добрій волі, гроші будуть компенсовані. Коли пройшли строки для прийняття спадщини, батько зателефонував та попросив допомогти, свідок порадив йому адвоката. Приблизно у липні цього року свідок порекомендував ОСОБА_1 звернутися до адвоката, до цього часу останній вважав, що все вирішиться по сімейному. За місяць до закінчення строку для прийняття спадщини позивач лежав вдома та лікувався, а пізніше захворів на коронавірус. Свідку всі ці обставини відомі, оскільки взимку та протягом весни 2020 року він перебував у м. Тернополі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що є невісткою померлої рік назад ОСОБА_3 , дружиною відповідача, з позивачем перебуває у приязних стосунках. Пояснила, що проживала з померлою з 2014 року, вони вели спільне господарство, ОСОБА_1 також наполягав щоб з мамою хтось жив. Після смерті матері позивач віддав ключі від квартири, про повернення грошей ніхто не говорив, тим паче на поминках. На поминках обговорювали повернення коштів затрачених на їх проведення і те, що квартиру померла бабця заповіла внучці, доньці свідка, яка з нею проживала з 2007 по 2009 роки. Після того, як відбувся похорон витрати вирішили розділити між синами померлої - по 5 тисяч, але позивач сказав, що грошей немає, а тому йому фактично віддали 5 тисяч і гроші на батареї. На 9-тий день говорили за 5 тисяч, а не за 40 тисяч. Свідок підтвердила, що періодично їздила до дочки з сім`єю в Республіку Польща, але при житті ОСОБА_3 завжди уточнювала у позивача коли вона зможе поїхати. В кінці серпня цього року почалася переписка з ОСОБА_1 про те, що він має намір прийняти спадщину, до того ніхто нічого не повідомляв

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, ознайомившись із листом третьої особи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки - ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , як слідує з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , про що Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Тернопільській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

29 травня 2020 року ОСОБА_8 , яка є дочкою відповідача, надіслала приватному нотаріусу ТМНО Федірко Г. М. заяву про прийняття всієї спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Згідно результату аналізу № 25089 від 03 липня 2020 року, виданого ДП «Тернопільський ОЛЦ» у ОСОБА_1 виявлено РНК Sars-Cov2.

04 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав відповідному приватному нотаріусу заяву за № 37 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та/або свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку на вищезгадане майно.

Постановою від 07 вересня 2020 року № 120/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та видачі свідоцтва про право на обов`язкову частку після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме інформації про те, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав постійно із спадкодавцем і прийняв спадщину фактично. Приватний нотаріус Федірко Г. М. рекомендувала позивачу звернутися до суду з позовом щодо визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

10 вересня 2020 року ОСОБА_1 військово-медичною службою УСБУ в Тернопільській області видано довідку про те, що він знаходився на амбулаторному лікуванні із 13 травня 2020 року по 22 травня 2020 року із гострим трахеобронхітом.

ОСОБА_1 є довічно пенсіонером за вислугу років, як слідує з пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 .

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У судовому засіданні встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю позивача, який названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори чи нотаріуса заяви про прийняття спадщини, про що ним зазначено у позові та в поясненнях, які він надавав суду в якості свідка. Основною причиною неподання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини є те, що позивач домовився з відповідачем та його дружиною про компенсацію вартості його обов`язкової частки у праві на спадщину, яку було визначено грошовою сумою в розмірі 40 000 грн. Крім того, протягом часу, відведеного законом для прийняття спадщини, позивач хворів, знаходився на амбулаторному лікуванні із 13 травня 2020 року по 22 травня 2020 року із гострим трахеобронхітом. Після закінчення цього строку, у липні 2020 року ОСОБА_1 перехворів коронавірусною хворобою, а відтак звернувся до нотаріуса поза межами строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обєктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері не було. Обставини, на які посилається позивач ОСОБА_1 , такими не є. Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навів.

Переписка у програмі обміну інформацією «Viber», на яку покликається представник відповідача, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки неможливо ідентифікувати осіб, що здійснюють переписку, крім того, наявна технічна можливість здійснення зміни зазначеної інформації, а тому цей доказ не може бути прийнятий як належний та допустимий.

Посилання позивача на домовленість із відповідачем про компенсацію вартості його обов`язкової частки у спадщині, як і на хворобу, яка мала місце у переддень закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини, та запровадження в Україні карантинних обмежень з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19, судом не приймаються як поважні причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадини, виходячи з наступного.

Позивач неодноразово покликався на те, що у зв`язку з тим, що були введені ряд карантинних обмежень нотаріальні контори та нотаріуси не працювали, а відтак він не міг подати заяву про прийняття спадщини як і дізнатися інформацію про нотаріальну контору чи нотаріуса, яким було заведено спадкову справу.

Разом з тим, такі твердження не є спроможними з огляду на те, що підпунктами 2.1.-2.4. пункту 2 глави 10 «Видача свідоцтв про права на спадщину» Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02. 2012 за № 282/20595 (надалі - Порядок), визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Підпунктами 3.5, 3.23, 3.24 пункту 3 глави 10 «Видача свідоцтв про права на спадщину» Розділу ІІ цього Порядку, в окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, передбачено можливість надіслання заяви про прийняття спадщини поштою.

Таким чином, чинне законодавство України не обмежує позивача, за обставин, ним наведених, навіть за умови необізнаності із змістом вищевказаного Порядку, у реалізації його права на подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров`я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов`язковим засвідченням справжності підпису заявника.

Тобто, переважну більшість часу, який надається спадкоємцю для прийняття спадщини, позивач мав можливість реалізувати своє право, але не зробив цього та не надав жодного доказу неможливості його звернення до нотаріуса.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Федірко Г. М. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Федірко Галина Миронівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Федірко Галина Миронівна; адреса робочого місця: вул. Князя Острозького,13/3, м. Тернопіль, 46001.

Повний текст рішення суду складено 04 січня 2021 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська