Справа № 185/1195/20
Провадження № 2-з/185/16/20
У Х В А Л А

19 лютого 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просить, накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер: :02:039:0185 за адресою: АДРЕСА_1 ; а також автомобіль марки "Skoda Octavia Tour", 2007 року випуску, VIN- НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 1800 куб. см, колір - сріблястий, у зв`язку з тим, що вона має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вид забезпечення позову, який позивач просить застосувати, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України не встановлено.

Аналізуючи викладене, зважаючи на те, що існують обґрунтовані ризики того, що невжиття заходів забезпечення позову щодо поділу спільного сумісного майна подружжя може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звертається, зважаючи на те, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами та не є забороненими, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, суд наголошує, що застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260, 261, 353, 354, 355ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову- задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_2 , який на підставі договору купівлі-продажу будинку від 02 серпня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., належить ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0662 га, кадастровий номер: :02:039:0185, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 серпня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., належить ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Накласти арешт на автомобіль марки "Skoda Octavia Tour", 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 - НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 1800 куб. см, колір - сріблястий житловий будинок АДРЕСА_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого РЕВ 7-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали для виконання направити Павлоградському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 338).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Суддя В.М. Бондаренко