Дата документу 13.02.2020
Справа № 501/3841/19
13 лютого 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за
позовом виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_1
відповідача: ОСОБА_3 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_2
третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, місце знаходження: м.Чорноморськ Одеської області, проспект Миру, буд. 33
предмет та підстави позову: про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
1. 05 листопада 2019 року виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області звернувся в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду з позовом до ОСОБА_3 (третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, згідно якого просить суд:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- стягнути аліменти з ОСОБА_3 на утримання малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь закладу або осіб де буде в подальшому виховуватись дитина, у розмірі 1/3 частини усіх видів прибутків, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття;
- передати малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконавчому комітету Чорноморської міської ради, як органу опіки та піклування для вирішення питання про форму його подальшого влаштування.
2. Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відомості про батька дітей в свідоцтві про народження внесені згідно з ч.1 ст.135 СК України.
Місце проживання ОСОБА_3 та її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , в будинку, який належить ОСОБА_4 .
До служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради надійшла інформація від Олександрівської селищної адміністрації, про те, що до них звернулася ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_3 залишила в її будинку своїх малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а сама мешкає в м.Чорноморську.
03.10.2019 року під час відвідування останнього відомого місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , її вдома не було, зі слів сусідів, було встановлено, що зазначена громадянка з 27.10.2019 року вдома не з`являлася, хлопчики мешкали в кімнаті до 02.10.2019 року самі, сусіди їх годували.
03.10.2019 року інспекторами ЮП Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області та спеціаліста служби у справах дітей в ході спільного рейду на території селища Олександрівка в зруйнованому будинку були виявлені малолітні діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такі що залишилися без батьківського піклування, про що були складені акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виглядали занедбаними, голодними, потребували медичної допомоги, у зв`язку з чим були влаштовані до інфекційного відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області.
За інформацією КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області від 18.10.2019 року № 01/15-1633 малолітній ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні з ГРВІ та гострим гайморитом, а малолітній ОСОБА_2 з діагнозом гострий ринофарінгіт. За час перебування дітей в лікарні мати ОСОБА_3 жодного разу їх не відвідала, участі в лікуванні не приймала.
11.10.2019 року малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської Обласної Державної адміністрації». За інформацією центру від 18.10.2019 року № 01-22/325 за час перебування дітей в даному закладі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніхто з родичів не відвідував, не телефонував та подальшою їх долею не цікавився.
Відповідно до п.14, 21, 31 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, на підставі Наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області №36 від 31.10.2019 р., малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було поставлено на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
За інформацією Чорноморського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 08.10.2019 року гр. ОСОБА_3 повинна була прийти до Центру 01.10.2019 року, але на консультацію не з`явилася, на телефонні дзвінки не відповідала, під час неодноразових відвідувань фахівцем центру за місцем проживання була відсутня.
ОСОБА_3 в службу у справах дітей не з`являлася, ніяких заяв не надавала, її місце перебування на даний час не відоме.
Службою у справах дітей до Чорноморського відділення поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області було направлено клопотання щодо встановлення місця перебування гр. ОСОБА_3
ОСОБА_4 звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області із заявою, про те, що колишня співмешканка її сина ОСОБА_3 про своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не дбала, місяцями залишала їх самих вдома, діти були голодні, не доглянуті, занедбані. ОСОБА_3 не займалася лікуванням та утриманням своїх малолітніх дітей, не цікавилась їх життям та розвитком.
Наведені факти свідчать про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їх матір`ю ОСОБА_3 , так як вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.
У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.
3. Відповідач відзиву на позов не надала, була належним чином сповіщена про судовий розгляд справи.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Представник позивача надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив проводити судове засідання без його участі.
5. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, в зв`язку з тим, що проведення судового засідання здійснювалося без участі учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
7. Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12).
8. Відомості про батька при реєстрації народження дітей внесено згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України.
9. Місце проживання ОСОБА_3 та її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , в будинку, який належить ОСОБА_4 (а.с.13).
10. ОСОБА_4 звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області із заявою, про те, що колишня співмешканка її сина ОСОБА_3 про своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не дбала, місяцями залишала їх самих вдома, діти були голодні, не доглянуті, занедбані. ОСОБА_3 не займалася лікуванням та утриманням своїх малолітніх дітей, не цікавилась їх життям та розвитком (а.с.22-22 об.).
11. ОСОБА_3 в службу у справах дітей не з`являлася, ніяких заяв не надавала, її місце перебування на даний час не відоме.
12. До служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради надійшла інформація від Олександрівської селищної адміністрації про те, що до них звернулася ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_3 залишила в її будинку своїх малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а сама мешкає в м. Чорноморську.
13. 03.10.2019 року інспекторами ЮП Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області та спеціаліста служби у справах дітей в ході спільного рейду на території селища Олександрівка в зруйнованому будинку були виявлені малолітні діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такі що залишилися без батьківського піклування, про що були складені акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виглядали занедбаними, голодними, потребували медичної допомоги, у зв`язку з чим були влаштовані до інфекційного (а.с.22).
14. За інформацією КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області від 18.10.2019 року № 01/15-1633 малолітній ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні з ГРВІ та гострим гайморитом, а малолітній ОСОБА_2 з діагнозом гострий ринофарінгіт. За час перебування дітей в лікарні мати ОСОБА_3 жодного разу їх не відвідала, участі в лікуванні не приймала (а.с.18).
15. 11.10.2019 року малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської Обласної Державної адміністрації». За інформацією центру від 18.10.2019 року № 01-22/325 за час перебування дітей в даному закладі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніхто з родичів не відвідував, не телефонував та подальшою їх долею не цікавився (а.с.19).
16. За інформацією Чорноморського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, родина ОСОБА_3 перебувала в центрі на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Підстава взяття на облік - невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 . Родину взято на соціальний супровід з метою підвищення батьківського потенціалу матері (а.с.20).
17. Згідно висновку органу опіки та піклування доцільно позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.47-48).
ІІІ. Оцінка Суду.
А. Щодо позбавлення батьківських прав.
18. В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.
Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).
19. Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідачки відбувається втручання в її право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.
З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому "якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції).
20. Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:
Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.
При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
21. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).
Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).
Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.
Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідача спрямоване на захист „прав і свобод" малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідача вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.
22. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідачка практично весь час з моменту народження дітей, їх життям не цікавиться, участі у їх вихованні не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними належного виховання, що свідчить про ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статей 164-167 СК, є підставою для позбавлення батьківських прав.
23. Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам малолітніх дітей і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідачки щодо зміни свого відношення до виховання дітей без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").
24. Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.
Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі „Мамчур проти України".
25. Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення як найкращих інтересів малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дітей, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.
В ситуації, що розглядається розлучення відповідачки з дітьми в першу чергу відбулось, ще на початку народження дітей при ініціативі відповідача, яка протягом тривалого часу не виявляла бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із дітьми. Навіть в період після проведення підготовчого судового засідання і до судового розгляду відповідачка жодним чином не продемонструвала Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дітьми і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти їй у виконанні нею своїх батьківських обов`язків.
Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідачки, відносини, які склались між нею і дітьми не зміняться в бік розлучення матері з дітьми, які разом не проживають майже з самого народження.
Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про малолітніх дітей, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дітей.
Отже, Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дітей.
26. Крім того, Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дітьми та матір`ю склались таким чином, що діти протягом більшого періоду свого життя проживають окремо від матері, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані "інтереси дитини" в широкому розумінні на поняття сім`ї (включаючи біологічних батьків) (стаття 5 Конвенції про права дитини).
27. Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у матері, оскільки вони з нею не проживають протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення матері зі своїми дітьми.
Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між матір`ю та дітьми.
Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169) поновити себе у батьківських правах.
28. В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідачки в їхнє сімейне життя та при визначенні „якнайкращих інтересів дитини".
Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів опіки та піклування, які мали можливість перевірити умови проживання дітей, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачці, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дитини.
29. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дітей відповідачем, свідомого нехтування нею своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
30. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавленою батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться „якнайкращі інтереси дітей", оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи
Б . Щодо стягнення аліментів.
31. Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Статтею 180 СК передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У зв`язку із чим, відповідно до статті 182 СК, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, Суд знаходить підстави для стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі, передбаченому діючим законодавством України, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, на користь закладу або осіб, де будуть виховуватися діти.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
32. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, згідно платіжного доручення №2640 від 04 листопада 2019 року (а.с.1) позивачем сплачено 1921,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України,
1. Позов виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в інтересах малолітні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду з позовом до ОСОБА_3 (третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити повністю.
2. Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь закладу, або осіб де будуть в подальшому виховуватись діти, у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду з 05.11.2019 року і до досягнення молодшою дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
4. Передати малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконавчому комітету Чорноморської міської ради, як органу опіки та піклування для вирішення питання про форму його подальшого влаштування.
5. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України.
7. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
8. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним - процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
9. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
10. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним - процесуальним кодексом України.
До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іллічівський міський суд Одеської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
11. Повний текст рішення складено 13 лютого 2020 року.
Суддя Іллічівського міського суду
Одеської області М.І.Петрюченко