23.01.2020 Єдиний унікальний номер 205/6690/19
єдиний унікальний номер № 205/6690/19
провадження № 2/205/212/20
23 січня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач ОСОБА_2 письмово просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник позивачів - адвокат Басс О.О. письмово просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи ПрАТ «СК «УНІКА»» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 06 січня 2019 року о 15:25 год. в смт. Петриківка Дніпропетровської області по вул. Кутузова на автошляху Н-31 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «Honda Accord», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілю «Volvo», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2019 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців (а.с. 112-114).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінено в частині накладеного стягнення, застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 115-116).
ОСОБА_1 є власником автомобіля «Honda Accord», н/з НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 16).
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volvo», н/з НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА»» згідно полісу № АМ/6323419 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну - 100000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. (а.с. 17-18).
Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 81/01/19 від 15.04.2019 року, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Honda Accord», н/з НОМЕР_1 , становить 500597,71 грн. (а.с. 21-38).
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріального збитку в розмірі 401597,71 грн.
Крім того, в результаті пошкодження належного їй транспортного засобу, ОСОБА_1 зазнала моральної шкоди, яка виразилась у душевних переживаннях у зв`язку з пошкодженням майна.
Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
ОСОБА_4 на момент ДТП керував автомобілем «Honda Accord», н/з НОМЕР_1 . Оскільки на час ДТП відповідач не визнавав себе винним, то позивач був вимушений звернутись до адвоката, в результаті між ОСОБА_4 та адвокатом АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва» ОСОБА_5 . було укладено договір про надання правової допомоги № 5 від 10 січня 2019 року, предметом якого було представництво інтересів потерпілого у справі про адміністративне правопорушення. Загалом ОСОБА_4 витрачено на правничу допомогу адвоката 102300,00 грн. (а.с. 39-55).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Однак суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 102300,00 грн., оскільки вказані витрати були понесені ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 187/58/19 та не можуть бути відшкодовані під час розгляду даної цивільної справи в порядку ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України.
ОСОБА_4 в результаті ДТП була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в момент та після ДТП він пережив сильний стрес та душевні переживання, емоційне перенапруження, порушення спокою.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а отже з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог необхідно стягнути судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 4515,98 грн.; на користь ОСОБА_2 - у розмірі 500,00 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 15-16, 22-23, 1166-1167, 1194 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 12-13, 81, 133-137, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 401597,71 грн. (чотириста одна тисяча п`ятсот дев`яносто сім гривень 71 копійка) завданого матеріального збитку.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 4515,98 грн. (чотири тисячі п`ятсот п`ятнадцять гривень 98 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 500,00 грн. (п`ятсот гривень).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення буде складено 31 січня 2020 року.
Суддя Н.В. Басова