Постанова

Іменем України

05 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 295/1866/18

провадження № 61-21632св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Житомирська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 22 травня 2019 року у складі судді Лєдньова Д. М. та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Григорусь Н. Й., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 вказаної адреси розташована земельна ділянка, що належить територіальній громаді

м. Житомира, а відповідач здійснює її утримання.

Згідно з Планом зонування міста, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 04 квітня 2017 року № 579, спірна земельна ділянка знаходиться на території громадської зони - загальноміського центру, підзона зелених насаджень загального користування. Відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 30 листопада 2016 року № 454, спірна земельна ділянка знаходиться на території зелених насаджень загального користування, а відповідно до Історико-архітектурного опорного плану м. Житомира з визначенням меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів - в межах історичного ареалу міста.

Позивач вказує, що на спірній земельній ділянці влаштовано капітальний гараж, надвірна вбиральня, бетонний котлован, розташування яких суперечить містобудівним вимогам. Крім того, організоване звалище твердих побутових відходів.

На підставі викладеного ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати бездіяльність Житомирської міської ради щодо впорядкування земельної ділянки навпроти жилого будинку на

АДРЕСА_3 неправомірною; зобов`язати Житомирську міську раду привести земельну ділянку, яка розташована навпроти земельної ділянки на АДРЕСА_3 до вимог, які зазвичай висуваються до земель історичного ареалу міста шляхом знесення капітального гаражу та надвірної вбиральні, засипанням бетонного котловану з висадженням на його місці зелених насаджень загального користування, а також відгородження зазначеної ділянки огороджувальними стовпчиками.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 22 травня

2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що знесення самочинного будівництва у позасудовому порядку за ініціативою органу місцевого самоврядування або на підставі рішення суду про зобов`язання міської ради до таких дій, не ґрунтується на вимогах Закону.

Позивачем також не надано доказів на підтвердження порушення його прав у зв`язку з вказаним самочинним будівництвом на рівні, що може вважатись істотним з огляду на права інших осіб та бути достатнім для пред`явлення вимог про знесення таких споруд.

Під час весняного загальноміського благоустрою та санітарного прибирання міста Комунальне підприємство «Житомирводоканал» Житомирської міської ради (далі - КП «Житомирводоканал») зібрало та вивезло частину відходів зі спірної земельної ділянки. У зв`язку з тим, що іншу частину відходів, які перемішані з ґрунтом, вивезти неможливо, прийнято рішення засипати дану засмічену земельні ділянку ґрунтом, що виконано

КП «Житомирводоканал».

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов висновку про виконання відповідачем покладених на нього обов`язків в сфері поводження з відходами.

Кількість, склад, властивості відходів, рівень їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини на час розгляду справи належними доказами не підтверджено. Право на подання доказів, в тому числі шляхом подання заяв про проведення експертизи, позивачем не реалізовано.

Згідно з повідомленням Комунального підприємства «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради (далі - КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира») від 20 березня 2017 року схили вулиць Замкової та Кафедральної періодично прибираються працівниками інспекції. З приводу належного утримання прилеглих територій до житлових будинків вздовж р. Кам`янки з власниками приватних домоволодінь проводиться роз`яснювальна робота.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що ОСОБА_1 не доведено, що при здійсненні будівельних робіт були порушені суспільні та його особисті інтереси, що порушення будівельних норм і правил мали істотний характер та, що такі порушення не можуть бути усунуті шляхом перебудови. Також позивачем не надано доказів на підтвердження порушення його прав у зв`язку з даним самочинним будівництвом.

Комунальними підприємствами органу місцевого самоврядування, починаючи з 2016 року за зверненнями ОСОБА_1 здійснювались заходи з приводу ліквідації на земельній ділянці стихійного сміттєзвалища шляхом його прибирання, внесення приписів відповідним установам, проведення роз`яснювальної роботи серед населення щодо належного санітарного утримання території та надвірної вбиральні. Інспекторами КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» складено три протоколи про вчинення адміністративних правопорушень у сфері поводження з відходами. Питання ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища розглядалося на засіданні постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами.

Органом місцевого самоврядування на звернення ОСОБА_1 вживалися відповідні заходи реагування, а тому підстави задоволення позову про визнання бездіяльності відповідача неправомірною відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач зобов`язаний здійснювати благоустрій і утримання належним чином територій, а також забезпечити кожній людині безпечне для життя і здоров`я навколишнє середовище та зберігання, раціональне та ефективне використання природних ресурсів, проте таких дій не здійснює.

Так, навпроти будинку, в якому проживає позивач, знаходиться земельна ділянка загального користування, на якій знаходяться самочинно побудовані гараж, надвірна вбиральня, бетонний котлован, розташування яких суперечить містобудівним вимогам. Крім того, організоване звалище твердих побутових відходів.

Існування несанкціонованого звалища твердих побутових відходів, відкритого туалету та постійного бруду на вищевказаній земельній ділянці порушує право позивача на екологічно безпечне середовище та благоустрій довкілля.

Суди встановили наявність самочинного будівництва, проте не вирішили питання про їхнє знесення, що порушує права позивача.

Житомирська міська рада не подала позовної заяви до суду до осіб, які вчинили самочинне будівництво, хоча такі особи були встановлені, тому не припинила бездіяльність щодо знесення самочинного будівництва, отже висновки судів про відмову в позові є передчасними.

Доводи інших учасників справи

Інший учасник справи не скористався своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направив.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу.

09 січня 2020 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2020 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником частини жилого будинку

АДРЕСА_4 та проживає за вказаною адресою.

ОСОБА_1 звертався до Житомирської міської ради із заявами про приватизацію спірної земельної ділянки.

Згідно з Планом зонування міста, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 04 квітня 2017 № 579, спірна земельна ділянка знаходиться на території громадської зони - загальноміського центру, підзона зелених насаджень загального користування.

Відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 30 листопада 2016 року № 454, спірна земельна ділянка знаходиться на території зелених насаджень загального користування.

Встановлено, що спірна земельна ділянка належить до комунальної власності м. Житомира.

Згідно з відповіддю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради від 08 лютого 2017 року при візуальному обстеженні встановлено, що навпроти житлового будинку АДРЕСА_4 на спірній земельній ділянці збудовано гараж, надвірна вбиральня, бетонний котлован. За результатами обстеження земельної ділянки Державною екологічною інспекцією у Житомирській області виявлено несанкціоноване звалище твердих побутових відходів.

Суди встановили, що на час вирішення спору з боку Житомирської міської ради вживалися заходи щодо встановлення осіб, які самочинно збудували вищевказані об`єкти.

Листом від 29 грудня 2018 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради повідомила

ОСОБА_1 про те, що під час перевірки працівниками Житомирського відділу Головного управління національної поліції в Житомирській області встановлено власників споруд на спірній земельній ділянці: бетонного котловану (власник - ОСОБА_2 ), гаражу (власник - ОСОБА_3 ).

З листа Житомирської міської ради від 25 січня 2019 року вбачається, що працівниками поліції опитані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які пояснили, що лише користуються вищевказаними спорудами, їх будівництво здійснювали попередні мешканці будинку, до юридичного департаменту направлено клопотання про звернення до суду з приводу знесення самочинно збудованих гаража та бетонного котловану.

Згідно з повідомленням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 22 липня 2016 року працівниками КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» встановлено, що надвірний туалет влаштовано при будівництві житлового будинку, останній використовується мешканцями, які не мають санвузлів, підключених до центральної каналізації.

Суди також встановили, що комунальними підприємствами органу місцевого самоврядування (КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира»,

КП «Житомирводоканал», КП «ВЖРЕП №1 КП «Експлуатація штучних споруд»), починаючи з 2016 року за зверненнями ОСОБА_1 здійснювались заходи щодо ліквідації на земельній ділянці стихійного сміттєзвалища шляхом його прибирання, внесення приписів відповідним установам, проведення роз`яснювальної роботи серед населення щодо належного санітарного утримання території та надвірної вбиральні. Інспекторами КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» складено три протоколи про вчинення адміністративних правопорушень у сфері поводження з відходами, що підтверджується відповіддю від 14 січня

2019 року. Питання ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища розглядалося на засіданні постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами 13 лютого 2018 року.

КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» листом від 20 березня 2017 року повідомило, що схили вулиць Замкової та Кафедральної періодично прибираються працівниками інспекції. З приводу належного утримання прилеглих територій до житлових будинків вздовж р. Кам`янки з власниками приватних домоволодінь проводиться роз`яснювальна робота.

Відповідно до листа виконавчого комітету Житомирської міської ради

від 03 травня 2019 року під час весняного загальноміського благоустрою та санітарного прибирання міста КП «Житомирводоканал» на звалищі зібрало частину відходів і вивезло їх. У зв`язку з тим, що на зазначеній земельній ділянці відходи перемішані з ґрунтом, видалити їх у повному обсязі неможливо. Прийнято рішення засипати дану засмічену земельну ділянку ґрунтом, що виконано КП «Житомирводоканал».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону (частина перша статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Встановлено, що спірна земельна ділянка належить до комунальної власності м. Житомира.

Як встановлено вище, на спірній земельній ділянці знаходяться самочинно збудовані гараж, надвірна вбиральня, бетонний котлован.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (частина перша статті 376 ЦК України).

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України).

Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Суди встановили, що на час вирішення спору з боку Житомирської міської ради вживалися заходи на встановлення осіб, які самочинно збудували вищевказані об`єкти.

Встановлено, що ОСОБА_1 не є власником або користувачем спірної земельної ділянки.

Листом від 29 грудня 2018 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради повідомила

ОСОБА_1 про те, що під час перевірки працівниками Житомирського відділу Головного управління національної поліції в Житомирській області встановлено власників споруд на спірній земельній ділянці: бетонного котловану (власник - ОСОБА_2 ), гаражу (власник - ОСОБА_3 ).

З відповіді Житомирської міської ради від 25 січня 2019 вбачається, що працівниками поліції опитані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які пояснили, що лише користуються вищевказаними спорудами, їх будівництво здійснювали попередні мешканці будинку, до юридичного департаменту направлено клопотання про звернення до суду з приводу знесення самочинно збудованих гаража та бетонного котловану.

Згідно з повідомленням виконавчого комітету Житомирської міської ради

від 22 липня 2016 року працівниками КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» встановлено, що надвірний туалет влаштовано при будівництві житлового будинку, останній використовується мешканцями, які не мають санвузлів, підключених до центральної каналізації.

На підставі викладеного, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що знесення самочинного будівництва за ініціативою позивача про зобов`язання міської ради до таких дій, не ґрунтується на вимогах закону.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження порушення його прав у зв`язку з цим самочинним будівництвом на рівні, що може вважатись істотним з огляду на права інших осіб та бути достатнім для пред`явлення вимог про знесення самочинних споруд.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що будівництво гаража, надвірної вбиральні та бетонного котловану на спірній земельній ділянці порушує будівельні та санітарні норми, а також перешкоджає йому користуватися своєю власністю.

Власник спірної земельної ділянки - орган місцевого самоврядування, наділений повноваженнями на звернення з позовом про знесення самочинного будівництва, що здійснюється на його земельній ділянці, проте з такими вимогами до суду не звертався.

За змістом пункту 44 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пунктів «а», «в», «з» «и» частини першої статті 21 Закону України «Про відходи» органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: виконання вимог законодавства про відходи; організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.

Суди встановили, що комунальними підприємствами відповідача

(КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира», КП «Житомирводоканал»,

КП «ВЖРЕП №1 КП «Експлуатація штучних споруд»), починаючи з 2016 року за зверненнями ОСОБА_1 здійснювались заходи щодо ліквідації на земельній ділянці стихійного сміттєзвалища шляхом його прибирання, внесення приписів відповідним установам, проведення роз`яснювальної роботи серед населення щодо належного санітарного утримання території та надвірної вбиральні. Інспекторами КП «Інспекція з благоустрою

м. Житомира» складено три протоколи про вчинення адміністративних правопорушень у сфері поводження з відходами, що підтверджується відповіддю від 14 січня 2019 року. Питання ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища розглядалося на засіданні постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами 13 лютого 2018 року.

КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» листом від 20 березня 2017 року повідомило, що схили вулиць Замкової та Кафедральної періодично прибираються працівниками інспекції. З приводу належного утримання прилеглих територій до житлових будинків вздовж р. Кам`янки з власниками приватних домоволодінь проводиться роз`яснювальна робота.

Відповідно до листа виконавчого комітету Житомирської міської ради

від 03 травня 2019 року під час весняного загальноміського благоустрою та санітарного прибирання міста КП «Житомирводоканал» на звалищі зібрало частину відходів і вивезло їх. Прийнято рішення засипати дану засмічену земельну ділянку ґрунтом, що виконано КП «Житомирводоканал».

На підставі викладеного суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про виконання відповідачем покладених на нього вимогами закону обов`язків в сфері поводження з відходами. Також, суди правильно зазначили, що позивачем не надано належних доказів про кількість, склад, властивості відходів, рівень їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини; доказів, які вказують на стан земельної ділянки до порушення, наявність та кількість зелених насаджень, їх вид, наявність інших об`єктів благоустрою.

Органом місцевого самоврядування на звернення ОСОБА_1 вживалися відповідні заходи реагування, тому підстави для задоволення позову про визнання бездіяльності відповідача неправомірною відсутні.

Так, за зверненнями позивача відповідачем були прийняті декілька передбачених законом заходів щодо ліквідації наслідків несанкціонованого сміттєзвалища навпроти будинку позивача.

Безпідставними є доводи касаційної скарги, що суди встановили наявність самочинного будівництва, проте не вирішили питання про їхнє знесення, що порушує права позивача, оскільки пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії, як виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку. Вказані дії має здійснювати власник земельної ділянки, якщо інші особи порушують його права чи законні інтереси. Разом з тим, позивач не довів, що будівництво споруд на суміжній земельній ділянці порушує його права.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог

статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому ці судові рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду міста Житомира від 22 травня

2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська