26 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря судового засідання Шутіної Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне.
Відповідно до укладеного договору № б/н від 29.07.2011 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ОСОБА_1 зобов`язався повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобов`язання, згідно умов договору, однак зобов`язання за вказаним договором виконані ним не були.
Станом на 31.08.2018 заборгованість за договором становить 112302 грн. 87 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 4454 грн. 73 коп., заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом з 29.07.2011 по 30.12.2017 у сумі 107848 грн. 14 коп.
Оскільки відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.07.2011 у розмірі 112302 грн. 87 коп. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.
11.02.2019 заочним рішенням Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.07.2011 загальним розміром 112302 грн. 87 коп. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.
20.05.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
25.06.2020 ухвалою судді, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2019 року скасовано, справу призначено до судового розгляду, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.
15.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки Витяг з умов і правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача щодо ознайомлення з ним, а також конкретних умов надання послуг щодо користування карткою «Приватбанку» відповідачу (відсотки, строк, сума кредитного ліміту). Крім того, відповідач зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Тарифів та Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач, та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, у зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
05.08.2020 від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач наполягає на задоволенні позову, а твердження відповідача щодо невстановленої суми кредиту позивач вважає необґрунтованою, оскільки відповідачем не оскаржувалась сума наданого кредиту, відповідач протягом восьми років не звертався до банку за фактом неправильного нарахування відсотків, а здійснював періодичні платежі на погашення заборгованості, що свідчить про згоду на відповідача на умови надання такого кредиту, крім того, відповідачем не надано контрозрахунок, щодо нарахування суми заборгованості, ув`язку з чим, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, на підставах зазначених у відзиві, та, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, вона заповнена відповідачем ОСОБА_2 29.07.2011 та підписана особистим підписом про те, що згоден з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті позивача складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 8).
Разом з тим, дана анкета-заява не містить відображення волевиявлення відповідача ОСОБА_1 щодо оформлення певної картки банку на відповідних умовах, а також суми кредитного ліміту, строку дії картки.
На підтвердження заявлених позовних вимог представник АТ КБ «Приватбанк» надав суду анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» від 29.07.2011, в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а також, що він ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, просить оформити на своє ім`я картку. В переліку зазначених у анкеті банківських послуг відсутня відмітка відповідача про обраний ним вид картки, не відображена сума кредитного ліміту та відсутній підпис про отримання ним пам`ятки клієнта, яка містить, у тому числі, тарифи та відомості про картку.
Витяг з умов і правил надання банківських послуг також не містить підпису відповідача щодо ознайомлення з ними, а також конкретних умов надання послуг щодо користування карткою «Приватбанку» відповідачу (відсотки, строк, сума кредитного ліміту).
При цьому, вимоги до відповідача пов`язані саме з невиконанням ним умов договору від 29.07.2011.
Позивач до позовної заяви долучив актуальні станом на час звернення до суду Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені на його офіційному сайті.
Так, відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з п.п. 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.
Порядок обчислення та сплати пені та штрафів передбачено п.п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.7.2, 2.1.1.12.7.4 Умов та правил надання банківських послуг.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у задоволені позову банку про стягнення з відповідача заборгованості по проценат за користування кредитом за період з 29.07.2011 по 30.12.2017 у розмірі 107848,14 грн. слід відмовити.
Також, суд звертає увагу, що розрахунок суми заборгованості станом на 31.08.2018, долучений до позовної заяви, складено за період з 29.07.2011 по 31.08.2018.
З наданої виписки по картрахунку відповідача випливає, що останній платіж відповідачем здійснено 10.10.2015 у розмірі 30,37 грн. (а.с.6 зв.ст.). З виписки вбачається, що самостійно відповідач після 10.10.2015 жодних платежів на погашення кредиту не здійснював.
До суду з позовними вимогами банк звернувся 01.11.2018.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.
Оскільки відповідач жодних виплат після 10.10.2015 не здійснював, надав клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, який в даному випадку належить відраховувати саме з жовтня 2015 року, та, враховуючи, що з позовом до суду банк звернувся лише 01.11.2018, то ним безумовно строк позовної давності, який становить три роки, був пропущений, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в частині позовних вимог банку про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом у розмірі 4454,73 грн., відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України.
Передбачених частиною п`ятою статті 267 ЦК України підстав для поновлення пропущеного строку не встановлено. Зі свого боку позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності та не наведено поважних причин його пропуску.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 слід відмовити повністю.
Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -
В позові Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.
Повний текст судового рішення складено 26 жовтня 2020 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р НОМЕР_1 , МФО 305299).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Суддя: І.А. Крамаренко