Справа № 216/6177/20
Провадження № 2-з/216/59/20
У Х В А Л А

04 листопада 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2020 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2020 року зазначену заяву передано на розгляд судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченку Ю.В.

Ознайомившись з цією заявою про забезпечення позову, вважаю за необхідне заявити самовідвід, оскільки позивачка ОСОБА_1 працює в Центрально-Міському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на посаді секретаря судового засідання, що може викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості судді та об`єктивності судового розгляду в цілому, а також негативно вплинути в подальшому на результат розгляду справи, тому що законність ухваленого в ній рішення може бути поставлена під сумнів.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, дотримуватись правил суддівської етики.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Водночас у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01 січня 2001 року визначено, що при винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії» зауважив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно із чч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З огляду на наведене приходжу до висновку, що заявлений самовідвід є достатньо вмотивованим і підлягає задоволенню з метою недопущення будь-яких сумнів щодо безсторонності, об`єктивності й неупередженості судді, впевненості громадськості у чесному процесі та підтримки довіри суспільства до судової влади, оскільки вбачаю наявність обставин, які можуть викликати об`єктивно обґрунтовані побоювання в неупередженості та безсторонності судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Самовідвід судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченка Юрія Володимировича від участі в розгляді заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Матеріали цивільної справи № 216/6177/20 (провадження № 2-з/216/59/20) передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.В. Онопченко