ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа №401/1720/20

провадження №22-ц/4809/1472/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Чельник О. І., Черненка В. В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2020 року у складі головуючого судді Волошиної Н. Л.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

30.07.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі СП ТОВ «Світловодськпобут»), в якому просила розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 24 травня 2018 року, та зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від мереж централізованого опалення, тобто з 16 жовтня 2018 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 08 жовтня 2018 року за № 597 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» їй надано дозвіл на відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Після відключення квартири від централізованого та облаштування індивідуального опалення вона звернулась до відповідача з вимогою про розірвання договору та припинення нарахування плати за послуги, які вона не отримує. Проте відповідач безпідставно продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення, якими вона не користується.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2020 року позов задоволено.

Розірвано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладений від 24 травня 2018 року між Спільним підприємством - Товариством з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 .

Зобов`язано Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 16 жовтня 2018 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 реалізувала своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання, при цьому відключення від мережі теплопостачання не можна визнати самовільним, оскільки вона отримала на це дозвіл суб`єкта владних повноважень і провела відключення квартири під час дії Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП.

Затвердивши 06 листопада 2018 року (п. 2.6 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП) акт про відключення від мереж ЦО і ГВП від 16 жовтня 2018 року, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідач подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Звертає увагу, що пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, встановлено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Вважає, що право споживача на відключення від системи теплопостачання і розірвання договору про надання послуг з теплопостачання не є абсолютним, воно може бути реалізовано лише за певних умов.

Посилається на те, що рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункти 2.1, 2.2 Наказу № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджений Наказом № 4, передбачено надання дозволу на встановлення індивідуального опалення в квартирі за умови відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води всього будинку, а якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку.

Вказує, що у справі такі докази відсутні.

Зазначає, що наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169внесено зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком від 22 листопада 2005 року № 4 процедури.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 683/2223/17.

Також зазначив, що умови договору не порушувалися, тому правові підстави для його розірвання, передбачені ст. ст. 651, 652 ЦК України, відсутні. Позивачем не надано суду доказів щодо порушення умов договору зі сторони відповідача, не надано рішення співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та рішення органу місцевого самоврядування про відключення багатоквартирного будинку від мереж ЦО на момент здійснення нею відключення своєї квартири, тобто на 16.10.2018 р.

Позивачем в позовній заяві підставою для відключення нею квартири був дозвіл наданий рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 597 від 08.10.2018 на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості та встановлення індивідуального опалення відповідно до додатку № 1.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі № 1140/3158/18 за позовом СП-ТОВ «Світловодськпобут» до виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення № 597 від 08.10.2018 було задоволено в повному обсязі позовні вимоги СП-ТОВ «Світловодськпобут» .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

24 травня 2018 року між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут» укладено письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з особовим рахунком № НОМЕР_1 та постачання гарячої води, терміном на 5 років (а.с. 4-5).

Відповідно до п. 29 вказаного договору, договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 08 жовтня 2018 року за № 597 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання», ОСОБА_1 надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за умови отримання відповідних технічних умов на встановлення індивідуального опалення та при умові проведення робіт з відключення квартири в між опалювальний період (а.с. 25).

На замовлення ОСОБА_1 головним архітектором ОСОБА_2 розроблено робочий проект реконструкції існуючої системи опалення квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6-20).

Згідно копії акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 16 жовтня 2018 року, затвердженого Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП Протокол № 9 від 06 листопада 2018 року, квартира ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , відключена від централізованого опалення шляхом заварювання видимого розриву зварюванням приєднань радіаторів (конвекторів) у кількості 2 шт., зварюванням стояків у кількості 2 штук та ізолюванням стояків (а.с.21).

22 червня 2020 року ОСОБА_1 зверталась до СП ТОВ «Світловодськпобут» з вимогою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення (а.с. 23), про отримання якої відповідач не заперечував.

Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» № 81 від 15 червня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 01 вересня 2018 року заборгованість за спожиту теплову енергію відсутня (а.с.24)

Відповідно до копії довідки, виданої СП ТОВ «Світловодськпобут» про розмір платежів за послуги за ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 01 червня 2020 року рахується заборгованість в сумі 8941,78 грн (а.с.24).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (від 24 червня 2004 року, № 1875-IV), Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі по тексту Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП) чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Ч. 6 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.

Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП від 22 листопада 2005 року.

Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП (п. 2.1)

Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк ( п.2.2.3)

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП (п. 2.2.1)

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи ( п. 2.5)

По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4), який в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження ( п. 2.6)

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.7)

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 597 від 08 жовтня 2018 року про надання дозволу на відключення квартири від мереж централізованого опалення, провела відключення своєї квартири від мереж централізованого опалення, про що було складено відповідний акт, затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП Протокол № 9 від 06 листопада 2018 року.

Сказане рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 597 від 08 жовтня 2018 року в подальшому скасоване рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року, яке набрало законної сили.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією.

Такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Таким чином, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року не має зворотної дії в часі, тому дії позивача з реалізації свого права на відключення квартири від мереж ЦО і ГВП 16 жовтня 2018 року, в період чинності відповідного рішення індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, яким цей дозвіл їй було надано, є правомірними.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 2040/6074/18.

Крім наведеного, Конституційний Суд України в рішенні від 16 квітня 2009 року (справа № 1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування) дійшов висновку, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання.

Частинами 1 та 2 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому у п. 30 Договору закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил (а.с. 5).

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Суд дійшов правильного висновку про те, що право на розірвання договору від 24 травня 2018 року з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у позивача виникло з часу затвердження Міжвідомчою комісією 16 жовтня 2018 року акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, відповідно припинилися й зобов`язання за вказаним договором, в тому числі з вказаної дати у відповідача відсутні правові підстави для нарахування позивачу плати за послуги з надання централізованого опалення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, колегією суддів відхиляються, оскільки судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді С. М. Єгорова

О. І. Чельник

В. В. Черненко