Справа № 639/5497/18
Провадження № 2-п/639/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Єрьоміна А.О.,

представників заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 В.В.,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року у цивільній справі № 639/5497/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року заявник в особі свого представника ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року у цивільній справі № 639/5497/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочне рішення було ухвалено за відсутності відповідача по справі, який не був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, оскільки судові повістки не отримував. Неявка відповідача в судове засідання позбавило його права подати клопотання про застосування строку позовної давності. Крім того, на думку заявника, судове рішення було ухвалено без урахування обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а саме без урахування розрахунків відповідача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 грудня 2019 року залучено до участі у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року у цивільній справі № 639/5497/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання правонаступника позивача - ОСОБА_7 .

30 січня 2020 року від ОСОБА_7 надійшла заява, відповідно до якої просила суд відмовити відповідачу у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

В судовому засіданні представники заявника заяву про перегляд заочного рішення підтримали.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечувала, просила суд відмовити у її задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання. ( а.с. 2-23)

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 інфляційні збитки за весь час прострочення в сумі 65 545, 11 грн., три відсотки річних від простроченої суми відшкодування у розмірі 12 819, 25 грн., а всього 78 364, 36 грн. (сімдесят вісім тисяч триста шістдесят чотири гривні 36 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 783, 64 грн. (сімсот вісімдесят три гривні 64 копійки). ( а.с. 52-58 )

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразова призначалася до судового розгляду, про що повідомлявся відповідач у справі, у відповідності до вимог ЦПК України.

Так про день, час та місце проведення судових засідань, які були призначені на 20.11.2018 р., 17.12.2018 р., 16.01.2019 р. відповідач ОСОБА_4 повідомлявся шляхом направлення на його адресу ухвали про відкриття провадження та судових повісток по справі з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які були повернуті до суду з відміткою про не вручення з інших причин. ( а.с. 38-39а, 44-45)

Копія судового рішення також була направлена на адресу відповідача 17.01.2019 року, однак останнім отримана не була та повернута до суду з відміткою «по закінченню терміну зберігання». ( а.с. 61, 65-66)

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального або спрощеного позовного провадження.

Статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 288 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом наступних обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; не подав відзив на позовну заяву; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Як було зазначено судом вище, відповідач ОСОБА_4 про день, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток по справі з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак конверти із вказаними відправленнями, разом із повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуті відділенням поштового зв`язку із зазначенням причини повернення: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення судової повістки з вказівкою причини повернення: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Повернення із вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду України по справі № 906/142/18 від 12.02.2019.

Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем були надані копії квитанцій з яких вбачається, що відповідачем були здійснені платежі на погашення заборгованості за виконавчим провадженням, які не були враховані судом при ухвалені заочного рішення, яке оскаржується.

Також відповідач та його представники посилаються на те, що ОСОБА_4 був позбавлений можливості заявити клопотання про застосування строків позовної давності.

Отже, враховуючи те, що відповідач не був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, а отже в судове засідання не з`явився з поважної причини, а також те, що він посилається на обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року у цивільній справі № 639/5497/18 за позовною заявою ОСОБА_5 (правонаступником якого є ОСОБА_7 ) до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року у цивільній справі № 639/5497/18 за позовною заявою ОСОБА_5 (правонаступником якого є ОСОБА_7 ) до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання скасувати.

Цивільну справу № 639/5497/18 за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання призначити до розгляду в судове засідання на 12 березня 2020 року об 14-00 годині.

В судове засідання викликати сторони.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.02.2020 року.

Суддя В.В. Труханович