ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 623/5235/15-ц

провадження № 22ц/818/4610/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Кравченко О.О.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 січня 2016 року в складі судді Вергуна І.В.,

у с т а н о в и в:

В грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 29 вересня 2008 року укладено кредитний договір № 832/5-27/32/8-060, відповідно до умов якого Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі АКБСР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 27 347,00 доларів США зі сплатою 13% річних для придбання автомобіля NISSAN, моделі QASHQAI, 2008 року випуску, чорного кольору, з кінцевим строком погашення заборгованості до 10 вересня 2015 року. Додатковою угодою № 1 від 08 квітня 2009 року пункт 1.1.1. кредитного договору «Графік погашення заборгованості по кредиту» викладено в новій редакції.

29 вересня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором з ОСОБА_2 укладено договір поруки № 832/7-27/32/8-013.

ОСОБА_1 належним чином не виконала умови договору та порушила взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 09 листопада 2015 року у неї утворилась заборгованість в сумі 13 279,99 доларів США, що еквівалентно 300 778,13 грн, яка складається з: 8 419,43 доларів США, що еквівалентно 190 691,38 грн, - заборгованості за кредитом; 1 382,60 доларів США, що еквівалентно 31 314,37 грн, - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 426,22 доларів США, що еквівалентно 77 600,24 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 51,75 доларів США, що еквівалентно 1 172,13 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «У крсоцбанк» заборгованість в указаному розмірі та вирішити питання про судовий збір.

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 січня 2016 року позов АТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 29 вересня 2008 року № 832/5-27/32/8-060 в розмірі 13 279,99 доларів США, що еквівалентно 300 778,13 грн, яка складається з: 8 419,43 доларів США, що еквівалентно 190 691,38 грн, - заборгованості за кредитом; 1 382,60 доларів США, що еквівалентно 31 314,37 грн, - заборгованості процентами за користування кредитом; 3 426,22 доларів США, що еквівалентно 77 600,24 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 51,75 доларів США, що еквівалентно 1 172,13 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсоцбанк» 2 255,84 грн судового збору з кожної.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що боржник, отримавши від банку кошти у кредит, не виконав належно взяті за договором кредиту зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості та, враховуючи те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України (далі ЦК України), останній має нести солідарну з поручителем цивільно-правову відповідальність.

Загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») та єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2019 року АТ «Альфа-Банк» залучено до участі у справі в якості правонаступника АТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 січня 2016 року залишено без задоволення.

11 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 3 426,22 доларів США, що еквівалентно 77 600,24 грн, та пені за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом в розмірі 51,75 доларів США, що еквівалентно 1 172,13 грн, та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцем її проживання є територія, на якій здійснюється антитерористисна операція, тому банк не мав права нараховувати пеню. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну заборгованість із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися за період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведння антитерористичної операції. Крім того, згідно з наказом Антитерористичного центру при службі безпеки України № 33/6/а від 07 жовтня 2014 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтн 2014 року № 1053р та від 02 грудня 2015 року № 1275р м. Ізюм Харківської області включено до переліку населених пунктів, на території яких здіснюється антитероhиснична операція.

15 вересня 2020 року Мартиненко Володимир Володимирович представник АТ «Альфа-Банк» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 з заявою про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції не зверталась, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам закону судове рішення в частині вирішення спору про стягнення пені не відповідає з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що 29 вересня 2008 року укладено кредитний договір № 832/5-27/32/8-060, відповідно до умов якого АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 27 347,00 доларів США зі сплатою 13% річних для придбання автомобіля NISSAN, моделі QASHQAI, 2008 року випуску, чорного кольору, з кінцевим строком погашення заборгованості до 10 вересня 2015 року (а. с. 6-8 т. 1).

Додатковою угодою № 1 від 08 квітня 2009 року пункт 1.1.1. кредитного договору «Графік погашення заборгованості по кредиту» викладено в новій редакції (а. с. 11 т. 1).

29 вересня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором з ОСОБА_2 укладено договір поруки № 832/7-27/32/8-013 (а. с. 12-14 т. 1).

ОСОБА_1 належним чином не виконала умови договору та порушила взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 09 листопада 2015 року у неї утворилась заборгованість в сумі 13 279,99 доларів США, що еквівалентно 300 778,13 грн, яка складається з: 8 419,43 доларів США, що еквівалентно 190 691,38 грн, - заборгованості за кредитом; 1 382,60 доларів США, що еквівалентно 31 314,37 грн, - заборгованості процентами за користування кредитом; 3 426,22 доларів США, що еквівалентно 77 600,24 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 51,75 доларів США, що еквівалентно 1 172,13 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом.

Обгрунтовуючи позов, позивач, крім заборгованості за тілом кредиту та за процентами за користування кредитом, просив стягнути пеню за несвоєчасне повернення кредиту та пеню за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом.

АТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором нарахувало: за період з 10 квітня 2014 року по 08 листопада 2015 рок - пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 3 426,22 доларів США, що еквівалентно 77 600,24 грн, за період з 12 листопада 2014 року по 08 листопада 2015 року - пеню за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом в розмірі 51,75 доларів США, що еквівалентно 1 172,13 грн, що підтверджується розрахунком на а. с. 15-20 т. 1.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 533 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором, у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У силу положень частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Національним Банком України дані роз`яснення у листі від 27 жовтня 2014 року № 18-112/62138, відповідно до якого банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні антитерористичної операції, а також юридичним особам та підприємцям у зоні антитерористичної операції. Національний банк України наголосив на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Як вбачається з розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та згідно з додатком до таких населених пунктів віднесено місто Донецьк (пункт 1 частини першої переліку). До цього переліку, зокрема включено місто обласного значення місто Ізюм (Ізюмська міська рада) Харківської області.

Отже, на дані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким банкам заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики.

Враховуючи викладене, правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсоцбанк» пені відсутні.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 фактично не проживала в м. Ізюм Харківської області, не можуть бути прийняті до уваги. Із довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_1 у період з 01 січня 2016 року по 13 березня 2019 року перетинала кордон України. Разом з тим, докази на підтвердження факту, що факттичне проживання останної було в установленому законом порядку зареєстровано, в матеріалах справи відсутні. При цьому згідно з розрахунком банку пеня нарахована за період з 10 квітня 2014 року по 08 листопада 2015 рок - за несвоєчасне повернення кредиту та за період з 12 листопада 2014 року по 08 листопада 2015 року - за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову про стягнення з з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсоцбанк» пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 3 426,22 доларів США, що еквівалентно 77 600,24 грн, та пені за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом в розмірі 51,75 доларів США, що еквівалентно 1 172,13 грн, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову в позові.

Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені відповідачкою за подачу апеляційної скарги, документально підтверджуються в розмірі 1 261,20 грн (а. с. 59 т. 2).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, сума судового збору в розмірі 1 261,20 грн підлягає стягнення з АТ «Альфа-Банк» - правонаступника АТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 січня 2016 року в частині вирішення спору про стягнення пені скасувати, ухвалити в цій частині нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пені залишити без задоволення.

В іншій частині заочне рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 1 261,20 (одна тисяча двісті шістдесят одна грн 20 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 10 листопада 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина