Справа №: 398/3846/20
провадження №: 2/398/1854/20
"24" грудня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., за участю секретаря судового засідання Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судов в м. Олександрії Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності,-
Позовні вимог обґрунтовані тим, що 20.08.2002 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, житловою площею 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Договір було укладено на Придніпровській товарній біржі, реєстраційний №1070-НД/1070-Н/Ф12. Житловий будинок з надвірними будівлями був придбаний за 1000,00 грн, які були передані відповідачу повністю до підписання договору. Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не був зареєстрований Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації, так як позивач вважав, що про право власності на вищевказаний будинок виникає з моменту укладення договору купівлі-продажу, а не з моменту реєстрації договору купівлі-продажу в БТІ. Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем був повністю звільнений будинок, передані ключі. Ні заперечень, ні зауважень ніхто зі сторін не заявляв. Він використовує будинок для постійного проживання, регулярно сплачує комунальні послуги, робить ремонтні роботи. На час укладення договору купівлі-продажу ні він, ні відповідач не знали, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинний ЗУ «Про товарну біржу», відповідно до якого правочин, укладений на біржі подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Він має намір продати будинок, але через відсутніть реєстрації права власності за позивачем не має можливості розпоряджатися та відчуджувати належне йому майно.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, враховуючи приписи ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв.
Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, реєстраційний номер №1070-Н/Ф12, укладеного 20.08.2002 року на Придніпровській товарній біржі, між ОСОБА_2 , як продавцем з однієї сторони, та ОСОБА_1 , як покупцем, з другої сторони, останнім було придбано житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 2321 від 30.09.2020 року ОСОБА_1 з 03.09.2003 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою з дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 .
Технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виданий на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
З копії фіскальних чеків вбачається, що ОСОБА_1 сплачує кошти за надані комунальні послуги.
Згідно домової книги, виданої за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстровані а вищевказаною адресою.
На ім`я ОСОБА_4 , яка відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 є дружиною позивача, розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно квитанції на прийом податкових платежів ОСОБА_4 з 2003 року сплачувала земельний податок.
Згідно Договору страхування будівель та рухомого майна, що належить громадянам від 24.03.2008 року, Договору страхування майна та тварин, що належить громадянам від 28.09.2010 року, 20.06.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 застрахувала житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а
Статтею 4 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають, зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ст.45 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.
Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, сторони договору виконали всі умови договору купівлі-продажу, в результаті яких настали юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала об`єкт нерухомого майна та у позивача виникло право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна.
Отже, докази про виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем вказаного домоволодіння, оскільки придбав його відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши продавцю вартість будинку, але вказаний договір нотаріально посвідчений не був.
Відповідно до ст.128 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Разом з тим, згідно зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України.
Однак, ч.2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у разі, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За таких обставин, після сплати позивачем ціни договору та укладення договору купівлі-продажу, позивач почав користуватися заначеним об`єктом нерухомого майна, тому суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на придбане нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним.
Крім того, згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на вказаний житловий будинок за позивачем.
Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання правочину дійсним та визнання права власності - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20 серпня 2002 року, реєстраційний номер №1070-НД/1070-Н/Ф12 на Придніпровській товарній біржі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями житловою площе. 35,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зереєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1
Суддя Коліуш Г.В.