Справа № 950/2644/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря Гладкової С.В., представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши в місті Лебедині цивільну справ за позовом ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Вакуленко Наталія Михайлівна до Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області померла її баба ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина. Позивачка є спадкоємицею померлої за заповітом. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що встановлений шестимісячний термін нею пропущений з поважних причин, тому звернувся до суду і просить визначити їй додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивачки в судовому засіданні ствердила позовні вимоги, просить їх задоволити. Зазначила, що ОСОБА_2 ні на момент складання заповіту ні на час смерті бабусі не було відомо про існування заповіту. Про наявність заповіту вона дізналася випадково лише 09.11.2012 року під час приїзду до Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області. Але невдовзі після цього позивачка виїхала на територію Російської Федерації, де працювала та проживала протягом шести років.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій не заперечує проти вимог ОСОБА_2 , просить провести розгляд справи у його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області 03.04.2007 року (а.с.9).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є онукою померлої з боку матері, що стверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лебединського районного управління юстиції у Сумській області 12.07.2012 року (а.с. 10), свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (матері позивачки) серії НОМЕР_3 , виданим Московськобобрицькою сільською радою Лебединського району Сумської області 11.06.1954 року (а.с. 11); свідоцтвом про укладення шлюбу між матір`ю позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виданим 08.05.1975 року Полтавським міським палацом одруження, серії НОМЕР_4 (а.с. 12).

Після укладення шлюбу з ОСОБА_6 прізвище позивачки було змінено на ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 11.10.1997 року М-Бобрицьким сільвиконкомом Лебединського району Сумської області (а.с. 13).

Постійним місцем проживання та реєстрації померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 до дня її смерті та на час відкриття спадщини було: АДРЕСА_1 , де померла проживала одиноко, що стверджується довідкою, виданою виконкомом Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області 22.11.2012 року за № 690 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,79 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що розташована на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належить померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 044218, виданого на підставі розпорядження голови Лебединської райдержадміністрації № 20 від 25.01.2002 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №145 25.03.2002 року (а.с. 15).

10 листопада 2006 року від імені померлої Лапоногової Мотрони Павлівни секретарем Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області Єфросиніною ОСОБА_8 посвідчено заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 65 (а.с. 16). Станом на 10.11.2012 року заповіт не змінено та не скасовано, про що свідчить відповідний запис посвідчувального органу - Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області.

Згідно вказаного заповіту, померла ОСОБА_3 , все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй онуці.

ОСОБА_2 20.06.2019 року приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д. В.відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2019 року за № 914/02-31 (а.с. 18).

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Таким чином, строк для прийняття спадщини за заповітом пропущено позивачкою ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що їй протягом тривалого часу не було відомо про те, що її померла бабуся залишила заповіт на її ім`я, а також про існування спадкового майна та його склад, до якого входять земельні ділянки, що належні померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 044218, виданого на підставі розпорядження голови Лебединської райдержадміністрації № 20 від 25.01.2002 року.

При цьому, позивачка дізналася про наявність ніким не успадкованих після смерті ОСОБА_3 земельних ділянок, розташованих на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області з інформації працівників вказаної сільської ради, наданої їй за допомогою засобів телефонного зв`язку, лише у червні 2019 року.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини, необізнаність спадкоємиці про наявність заповіту, свідчить про поважність причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини. Дана правова позиція, зокрема, висловлена Верховним Судом України у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, а також в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 01.02.2017 року у справі № 306/27/15-ц.

З відомостей по спадковій справі приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу (а.с.27-30) встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не заводилася.

Суд, враховуючи надані позивачем докази, визнання позову відповідачем, вважає поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 12, 13, 83, 89, 133, 141, 200, 247,258, 259, 265 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області, РНОКПП НОМЕР_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилися після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Московський Бобрик Лебединського району Сумської області, терміном три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Лебединський міськрайонний суд Сумської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бакланов Р. В.