Справа № 456/3470/20
Провадження № 2/456/1207/2020
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

23 грудня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . У вищевказаному будинку зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідачОСОБА_2 , який був зареєстрований 2001 року на прохання подруги позивача ОСОБА_3 у зв`язку із певними сімейними обставинами, проте жодного дня в будинку відповідач не проживав. Позивач є пенсіонером та як малозабезпечена людина має намір оформити субсидію, але враховуючи, що в її будинку зареєстрований відповідач, позивач позбавлена такої можливості. Позивач з відповідачем не бачилась і не спілкувалась понад 19 років та їй невідомо його місцезнаходження. Відповідач добровільно не знімається з місця реєстрації, не зважаючи на те, що він даним житлом не користується понад 19 років, а тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином був повідомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справи позивач не заперечив.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 виданого 04.05.2004 року Дідушицькою сільською радою Стрийського району Львівської області.

Згідно із записами в будинковій книзі для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою.

З акту фактичного проживання №2 від 31.08.2020 року складеного комісією в складі депутата сільської ради ОСОБА_5 , сільського голови Ілик Валентини Ярославівни, секретаря сільської ради Брик Оксани Дмитрівни вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає власник ОСОБА_1 , 1950 р.н., ОСОБА_2 , 1982 р.н. в даному будинку зареєстрований, але фактично не проживає в ньому з 2001 року.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що відповідач ОСОБА_2 ніколи не проживав в будинку АДРЕСА_1 , його особистих речей та майна у будинку немає.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі зібраних доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2001 року без поважних причин не проживає у будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , жодної участі по оплаті комунальних послуг та утриманню будинку не приймає, його особистих речей та майна у будинку немає, у зв`язку з чим втратив право на користування житлом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити та визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст.259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1 .

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 29.12.2020 року.

Головуючий суддя С. С. Сас