Справа № 754/5780/15-ц
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання судового рішення ОСОБА_1 .

Подання мотивовано тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавчий лист № 754/5780/15, виданий 22.07.2015 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 984418, 10 грн. Виконавче провадження було відрито 27.05.2019 року приватним виконавцем Ляпіним Д.В.

Приватним виконавцем було здійснено ряд виконавчих дій примусового характеру для виконання судового рішення, але вжиті заходи не дали результату.

На підставі викладеного приватний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 на строк до повного виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом від 22.07.2015 року.

Приватний виконавець Ляпін Д.В. у судове засідання не з`явився.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України розгляд подання здійснювався без повідомлення інших учасників виконавчого провадження.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Ляпіна Д.В. перебуває виконавчий лист № 754/5780/15, виданий 22.07.2015 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 984418, 10 грн.

Виконавче провадження було відрито 27.05.2019 року приватним виконавцем Ляпіним Д.В.

Постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження було надіслано на адресу боржника 27.05.2019 року.

28.05.2019 року виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Згідно із листом КП «Київське міське БТІ» квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності боржнику на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2008 року.

Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову по відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеному у виконавчому документі.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що на праві власності у боржника відсутні кошти та/або інші цінності, достатні для задоволення вимог стягувача.

Так, згідно із відповідями ДФС України від 06.06.2019 року інформація про номери рахунків, відкритих боржником та/або сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь боржника, в ДРФО відсутня.

Згідно із листами Пенсійного фонду України від 28.05.2019 року інформація про боржника, як особи, яка отримує пенсію, відсутня.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві боржник значить зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до Акту від 25.09.2019 року приватним виконавцем здійснювалася перевірка за адресою, вказаною у виконавчому документі, проте під час перевірки боржником доступу до приміщення надано не було.

Відповідно до виклику виконавця від 26.12.2019 року боржника було зобов`язано з`явитися до офісу виконавця на 03.01.2020 року, або надати підтверджуючі документи про сплату боргу. Однак у зазначений час боржник не з`явився, про причини неявки не повідомив.

26.12.2019 року боржнику було направлено вимогу, за якою зобов`язано бути присутнім та надати доступ до квартири з метою перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій 02.01.2020 року.

02.01.2020 року виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника, однак двері квартири ніхто не відчинив, на дзвінки не відповідав, доступу до приміщення надано не було.

За даними Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 05.06.2019 року документи, що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території м. Києва за боржником не реєструвались.

За інформацією відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві від 07.06.2019 року боржник, як власник зареєстрованої мисливської нарізної, гладко ствольної, газової, холодної зброї, як власник зареєстрованого пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снаряддями несмертельної дії, не значиться.

Відповідно до інформації Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.06.2019 року, згідно із даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Держархбудінспекції, інформація щодо видачі/реєстрації боржнику, як замовнику будівництва, документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня.

За даними Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 04.06.2019 року, трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка та інші механізми за боржником не зареєстровані.

Відповідно до даних Головного управління Держпраці у Київській області від 05.06.2019 року великовантажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди, парові і водогрійні котли, посудини, що працюють під тиском трубопроводи пари та гарячої води, об`єкти нафтогазового комплексу за боржником не обліковується.

Згідно з повідомленням Територіального сервісного центру № 8046 РСЦ МВС в м. Києві від 12.06.2019 року за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

За інформацією Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 13.06.2019 року за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитарними установами, боржник серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів, відсутній.

Відповідно до інформації Державної служби морського та річкового транспорту України від 27.06.2019 року записи у Державному судновому реєстрі України і Судновій книзі України щодо суден, власником або судновласником яких є боржник, відсутні.

В процесі здійсненні виконавчого провадження стягувачем було повідомлено, що боржник має відкриті рахунки в банківських установах. Виконавцем 19.07.2019 року було накладено арешт на будь-які кошти, що знаходяться в банківських та інших фінансових установах, та належать боржнику, однак кошти, на які можна було б звернути стягнення, не виявлено.

24.06.2019 року листом Державної Прикордонної Служби України було повідомлено, що боржник державний кордон в період до 29 травня 2019 року не перетинав.

Викладені вище обставини порушують права стягувача на відновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду, та порушують принципи судочинства, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язок виконання судового рішення покладається на боржника, який визначений судовим рішенням і виконавчим документом, що видається для примусового виконання рішення.

З наведеного вище можна зробити переконливий висновок про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги діючого законодавства щодо виконання судового рішення, не виконав рішення суду, заходів до його виконання не вживає.

Відповідно до вимог Закону України Про порядок виїзду з України та в?їзду в Україну громадян України, яким регулюється порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері, наявність в особи невеликих зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Положеннями ст. 6 вказаного закону передбачено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачу паспорту, або громадянину, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов?язання до виконання зобов?язань, або розв?язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов?язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов?язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов?язань.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки, державної Прикордонної служби України, військовими комісаріатами та Консульською службою України.

Пунктом 8 статті 19 Закону України "Про державну прикордонну службу України" встановлено, що на державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із Законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Отже, ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 вказаного Закону визначено, що державний виконавець у процесі здійсненні виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішенням неодноразово наголошував, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і вагомим складником доступу до суду. З позиції Суду правосуддя було б примарним, якби національна правова система держави дозволяла остаточне, обов`язкове судове рішення залишати невиконаним на збиток однієї із сторін. Крім того, у рішенні у справі "Бурдов проти Росії" Суд вказав, що виконання рішення чи постанови будь-якого суду слід вважати невід`ємною частиною "справедливого судового розгляду" в значенні ст. 6 Конвенції. Окрім того, зазначено, що для держави є неприпустимим виправдання неможливості виконання судового рішення відсутністю належного фінансування. Не вживаючи заходів до виконання судових рішень, що набрали законної сили, упродовж тривалого часу, є позбавленням положення ч. 1 ст. 6 Конвенції будь-якого сенсу, а значить є його порушенням.

Виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, суд вважає, що є всі підстави для задоволення подання приватного виконавця, оскільки воно є підставним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_3 , у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, що покладені виконавчим листом № 754/5780/15ц від 22.07.2015 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 14 лютого 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська