1Справа № 335/4268/20 2/335/1571/2020
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Капто Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Працевитого Генадія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко Олеся Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2020 року в справі № 335/4268/20 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено в повному обсязі. Визнано виконавчий напис № 3830 від 26.05.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.08.2013 року в розмірі 17 678,70 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з оплати судового збору за подачу позовної заяви до суду у розмірі 840,80 грн.
25.11.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про надання доказів щодо понесених судових витрат, відповідно якої представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 8 411,20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися, причину відсутності суду не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду зазначеного питання, оскільки присутність не є обов`язковою.
Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За змістом ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Встановлено, що 05.05.2020 року з метою отримання професійної правничої допомоги, ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги з додатками до нього, з Адвокатським бюро «ЮРКОНСТАЛТ» Геннадія Працевитого».
Пунктом 3.1. Договору про надання правової (правничої) допомоги визначено, що розмір гонорару визначається та сплачується за погодженням сторін та викладається в додатку (додатковому договорі) до цього Договору.
Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 05.05.2020 року, клієнтом було доручено вчинити в його інтересах дії щодо визнання таким, ще не підлягає виконанню виконавчий напис № 3830 від 26.05.2017 року.
Пунктом 2 додаткового договору визначено орієнтовану вартість послуг: написання позовної заяви 3 000,00 грн., участь у засіданні 1 000,00 грн., гонорар за ведення справи у суді 10% від суми, зазначеної у виконавчому написі.
Пунктом 5.1., 5.2 додаткового договору визначено, що оплата послуг адвоката здійснюється не пізніше 10 днів після набрання рішенням суду законної сили.
У зв`язку з наданням адвокату клієнту правової допомоги, між сторонами були підписані відповідні акти надання правової допомоги, та виставлені рахунки на їх оплату, які надані суду. Адвокат у заяві від 25.11.2020 року просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 8 411,20 грн.
Судом встановлено, що питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, на професійну (правничу) допомогу під час розгляду справи не вирішено.
У даній справі клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до матеріалів справи не надходило, проте, обов`язок доведення неспівмірності витрат згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тому, враховуючи дотримання представником позивача ОСОБА_2 вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає заявлену суму витрат обґрунтованою, у зв`язку із чим задовольняє заяву в цій частині в повному обсязі.
Стосовно витрат по сплаті судового збору, судом встановлено, що у вищевказаному рішенні суду від 04.11.2020 року судом вже вирішено питання про стягнення судового збору за подачі до суду позовної заяви у розмірі 840,80 грн., а отже заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат, а саме судового збору задоволенню не підлягає.
Стосовно судового збору, сплаченого позивачем за подання до суду заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що вказаний судовий збір необхідно залишити за позивачем.
Встановлено, що позивачем на забезпечення розгляду справи за заяву про вжиття заходів забезпечення позову сплачено 19.05.2020 року 420, 40 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову судом було відмовлено, що, в свою чергу, є підставою для відмови у відшкодування судових витрат за вказану заяву.
Керуючись ст.ст. 134, 137, 141, 246, 247, 258-261, 270, 353 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Заяву адвоката Працевитого Геннадія Олександровича задовольнити частково.
Доповнити рішення Орджоінідзевського районного суду м. Запорфжжя від 04.11.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко Олеся Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню наступним.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 411,20 грн.
В задоволенні вимог в частині стягнення судових витрат по сплаті судового збору - відмовити.
Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складення (із врахуванням п. 15.5 Перехідних положень).
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Додаткове рішення суду складено та підписано 07.12.2020 року.
Суддя В.О. Макаров