Справа № 161/4607/19
Провадження № 2/161/1709/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсонюк Ю.Л.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Поліщука В.А.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроферма», про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що між ним та ТОВ «Євроферма» укладено договір добровільного комплексного страхування наземного траспорту № 78827а7б від 15.03.2017 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом автомобілем марки «Renault Dokker», д/н НОМЕР_1 .

22.12.2017 року о 08:40 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі М-19 за с. Підгайці Луцького району Волинської області, не вибрав безпечної швидкості для руху, не був уважним, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.1.3, 2.3 (б), 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно звіту про оцінку вартості майнової шкоди № 40/1, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля «Renault Dokker», д/н НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження під час ДТП приймається дійсним ринковій вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 291756,10 грн.

Вказує, що відповідно до п. 29.7 Договору страхування, повна загибель транспортного засобу випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладення договору.

Так, відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди № 40/1, вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 302039,48 грн., що перевищує 70 % від його дійсної вартості на момент укладення договору 365000,00 грн. та за умовами договору визнається повною загибеллю транспортного засобу.

Розмір страхового відшкодування з урахуванням п. 25.8 договору визначався наступним чином: 365000,00 грн. 28200,00 грн. 83200,00 грн. 1825,00 грн. = 251775,00 грн., де: 365000,00 грн. страхова сума згідно договору; 28200,00 грн. знецінення ТЗ за період страхування; 83200,00 грн. вартість залишків транспортного засобу, визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн-Україна» 1825,00 грн. франшиза згідно договору.

На підставі вищевказаного, за умовами договору добровільного страхування № 78827а7б від 15.03.2017 року, страхового акту № ХА 2358275 від 07.02.2018 року, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 251775,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №420077 від 08.02.2018 року.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застраховано у ТДВ «СТДВ «Глобус» на підставі договору (полісу) № АК/6611587 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить 100000,00 грн., франшиза 0,00 грн., та ТДВ «СТДВ «Глобус» сплачено на користь позивача 99500,00 грн. у межах ліміту відповідальності за полісом за мінусом франшизи.

Отже, позивач отримав право вимоги на залишок суми, що становить 152275,00 грн.

Просить суд стягнути з відповідача в його користь суму в розмірі 152275,00 грн. в порядку суброгації.

Представник позивача судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримав, з підстав, в ньому зазначених. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідач в судовому засіданні позов визнавав частково. Попередньо подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечував щодо стягнення з відповідача в користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації 76137,50 грн.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ «Євроферма» в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2017 року о 08:40 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі М-19 за с. Підгайці Луцького району Волинської області, не вибрав безпечної швидкості для руху, не був уважним, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.п.1.3, 2.3 (б), 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 28).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Частиною першою ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

15.03.2017 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ТОВ «Євроферма» укладено договір добровільного комплексного страхування наземного траспорту «Все включено» № 78827а7б від 15.03.2017 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом автомобілем марки «Renault Dokker», д/н НОМЕР_1 .

У п. 20.2 договору страховими ризиками визначено збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 8 цього договору, страхова сума складає 365000,00 грн.

Згідно з п. 29.14 договору, дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, в результаті якої загинули або дістали поранення люди чи завдані матеріальні збитки: зіткнення з іншим транспортним засобом, наїзд (удар) на рухомі чи нерухомі об`єкти, перекидання, падіння транспортного засобу.

Згідно з пунктом 25.8 договору, при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 11 та п. 29.12 Договору) вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи. Вартість пошкодженого транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту і пропозицій на ринку щодо такого транспортного засобу (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Аудатекс Україна) чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

З пункту 25.10 Договору вбачається, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (кошторису, збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків СТО (згідно з умовами п. 25.11 Договору). В окремих випадках розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром). Вартість частин та деталей береться в розрахунок Кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені у стан, придатний для подальшого використання, або витрати та такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові. При настанні страхових випадків за межами України та необхідності здійснення ремонту на місці страхового випадку - трудовитрати на відновлення відшкодовуються, виходячи з розцінок авторизованої СТО відповідної країни здійснення ремонту (якщо межі договору розповсюджуються на відповідну країну згідно з розділом 13 цього договору).

Згідно з п. 25.11 договору, при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в Кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 Договору франшизи по відповідному ризику. При цьому розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче і зазначених у розділі 15 Договору умов.

Відповідно до п. 25.12 договору, у випадку виникнення суперечок між сторонами про причини та розмір збитку (витрат на відновлення транспортного засобу) кожна з сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Експертиза здійснюється за рахунок сторони, яка вимагала її проведення. Страховик приймає на себе частину витрат по експертизі, що відповідає співвідношенню суми, у виплаті якої було раніше відмовлено, і суми відшкодування, сплаченої після проведення експертизи.

Згідно звіту про оцінку вартості майнової шкоди № 40/1, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля «Renault Dokker», д/н НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження під час ДТП приймається дійсним ринковій вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 291756,10 грн. (а.с. 30-35).

Відповідно до п. 29.7 Договору страхування, повна загибель транспортного засобу випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладення договору.

Так, відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди № 40/1, вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 302039,48 грн., що перевищує 70 % від його дійсної вартості на момент укладення договору 365000,00 грн. та за умовами договору визнається повною загибеллю транспортного засобу.

Враховуючи висновок про повну загибель застрахованого транспортного засобу в результаті ДТП, розмір страхового відшкодування визначено позивачем наступним чином: 365000,00 грн. 28200,00 грн. 83200,00 грн. 1825,00 грн. = 251775,00 грн., де: 365000,00 грн. страхова сума згідно договору; 28200,00 грн. знецінення ТЗ за період страхування; 83200,00 грн. вартість залишків транспортного засобу, визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн-Україна» 1825,00 грн. франшиза згідно договору.

На підставі вищевказаного, за умовами договору добровільного страхування, страхового акту № ХА 2358275 від 07.02.2018 року, позивачем було виплачено ТОВ «Євроферма» страхове відшкодування в розмірі 251775,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №420077 від 08.02.2018 року (а.с. 59).

За встановлених обставин, суд, вважає, що страховик - ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», прийнявши рішення про здійснення страхового відшкодування ТОВ «Євроферма», здійснив його виплату в порядку, передбаченому п. 25.8 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № 78827а7б від 15.03.2017 року, укладеного між сторонами.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове пов`язане саме з регресною вимогою.

Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником страховик.

Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки.

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застраховано у ТДВ «СТДВ «Глобус» на підставі договору (полісу) № АК/6611587 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить 100000,00 грн., франшиза 0,00 грн.

Як встановлено судом, ТДВ «СТДВ «Глобус» здійснило виплату позивачу вішкодування в межах ліміту відповідальності 99500,00 грн.

Отже, в даному випадку після виплати страхувальником страхового відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування та частковим поверненням цьому страхувальнику суми відшкодованого страхового відшкодування страхувальником, де була застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, позивач отримав право вимоги до відповідача на залишок суми, що становить 152275,00 грн.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги у розмірі заявленому позивачем є підставними та доведеному належними та допустими доказами і не спростованому відповідачем.

При цьому, відповідач у поданому відзиві на позовну заяву просив суд про зменшення розміру відшкодування шкоди з урахування скрутного майнового становища, посилаючись на положення ч. 4 статті 1193 ЦК України.

Суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню.

Частиною 4 ст. 1193 ЦК передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Так, відповідач на підтвердження свого скрутного майнового становища надав суду копії своєї трудової книжки та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, з яких вбачається, що він офіційно не працює (а.с. 116, 117).

Крім того, випискою № 6591 із медичної картки стаціонарного хворого від 06.05.2019 року підтверджується, що відповідачу було проведено хірургічне втручання, на яке ним понесено значні витрати (а.с. 109-114).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем доведено підстави для зменшення розміру відшкодування шкоди позивачу, оскільки наданими ним доказами підтверджується його скрутне матеріальне становище, а також, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

За таких підстав, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку є законні підстави для застосування положень ч. 4 статті 1193 ЦК України й вважає, що, виходячи з матеріального становища відповідача, засад розумності, виваженості і справедливості, розмір матеріальної шкоди підлягає зменшенню до 100275 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо звільнення його від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій (а.с. 115).

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки дана справа не є справою пов`язаною з порушенням прав ОСОБА_3 , судовий збір стягується судом в загальному порядку.

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі 3405,68 грн. понесених витрат пов`язаних зі сплатою судового, з яких: 2284,13 грн. судовий збір сплачений позивачем при зверненні з даним позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області та 1921,00 грн. сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2019 року про залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 27, 33 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 82, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, с у д, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 100275 (сто тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму в розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень 68 копійок понесених витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк