Справа № 426/2141/20
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

19 лютого 2020 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Река А.С., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Білокуракінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків),-

Встановив:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19 лютого 2020 року до провадження судді Река А.С. надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Білокуракінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків). Згідно поданої заяви, ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 , який помер в м. Луганськ Луганської області.

Ознайомившись із вказаною заявою та доданими до неї документами, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Отже, до форми, змісту заяв та документів, що до них додаються, застосовуються загальні положення ЦПК України.

Зазначена заява не відповідає вимогам ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, частина четверта якої передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В свою чергу, заявником до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. При цьому, заявник ОСОБА_1 посилається як на підставу для звільнення її від сплати судового збору на п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її батька подана у зв`язку з необхідністю отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадкових прав, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Отже, заявник не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 25 січня року у справі № 243/9106/18, від 04 жовтня 2019 року у справі № 242/4145/19, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18 та постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 243/12928/18.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102 гривні.

Таким чином, ОСОБА_1 пропонується сплатити судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 420,40 гривень на р/р UA0012271, отримувач: УК у Сватівському районі/Сватівський район/22030101, код отримувача: 37928384, призначення: судовий збір, або надати достатні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно ч. 1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків на протязі п`яти днів із дня отримання копії ухвали, залишивши заяву без руху.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 175, 177, 185, 315, 318, 294, 258-261 ЦПК України,-

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Білокуракінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків) залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Про прийняте рішення повідомити заявника, надіславши йому копію ухвали для відома і виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.С. Река