Справа № 202/659/20
Провадження № 2/202/1002/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник публічного акціонерного товариства «Укртелеком» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви, яка в подальшому була уточненна, зазначає, що незаконними діями відповідачів їм завдано матеріальної шкоди. Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2019 року відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (шахрайство). Просить суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у сумі 2 689,74 грн.

У судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, позов визнав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2019 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до зазначеного вироку 23 листопада 2018 року приблизно о 04:30 годині, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи за попередньою змовою як співучасники злочину, за якою ОСОБА_2 залишився стояти поряд з люком каналізації для повідомлення співучаснику злочину про небезпеку, а ОСОБА_1 спустився у телефонну каналізацію, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись в той же час та в тому ж місці, доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи повторно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вирізав заздалегідь заготовленим знаряддям злочину, а саме труборізом, телефонний кабель типу ТПП 200x2x0,5 загальною довжиною 14 метрів 65 сантиметрів, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3425/18 від 12.12.2018 року складає 183 грн. 60 коп. за 1 метр, загальною вартістю 2689,74 грн., що належить ПАТ «Укртелеком». ОСОБА_2 , який знаходився поруч із люком телефонної каналізації, отримав від ОСОБА_1 вирізану останнім кабельну продукцію з телефонної каналізації, витягнув кабельну продукцію назовні, якою у подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали можливість розпорядитись на власний розсуд. Тим самим, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 своїми злочинними діями спричинили ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на суму 2 689,74 грн.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2020 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2019 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в частині призначеного покарання, скасовано. Вирок, в частині стягнення на користь ПАТ «Укртелеком» солідарно з обвинувачених 5 407, 50 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну. Відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2019 року встановлено факт заподіяння шкоди, протиправну поведінку відповідачів та їх вину в заподіянні шкоди, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» підлягає задоволенню.

Разом з тим, оскільки, відповідно до положень ч. 1 ст. 1190 ЦК України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, а внаслідок спільних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вчинених 23.11.2018 року, завдано реальних збитків на суму 2 689, 74 гривень, то саме ця сума має бути стягнута солідарно з відповідачів.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» підлягає задоволенню та з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає солідарному стягненню майнова шкода спричинена злочином у сумі 2 689, 76 грн.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (м. Дніпро, вул. Херсонська, 26) матеріальну шкоду в сумі 2 689 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 76 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення буде складено 29.12.2020 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда