Справа № 2-1074/2004
Провадження № 2-зз/504/15/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову- арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Заява за формою та змістом не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява (заява) повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, самі обставини, наявність підстав для звільнення від доказування.

У заяві міститься посилання про те, що ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.11.2004 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним і зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власність і вселенню.

Однак жодного доказу цієї обставини до заяви не додано.

Крім того, обов`язковою умовою відповідно до процесуального закону у справах такої категорії є не тільки участь заявника, а і участь особи, в інтересах якої вжито заходів забезпечення позову, участь інших учасників які були залучені до участі у справі при її розгляді.

Отже заявник має чітко зазначити у своїй заяві всіх учасників справи.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України прийнятого Законом України 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Отже має бути надані підтвердження набрання остаточним рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

При таких процесуальних вимогах заявник має у своїй заяві довести що мирова угода виконана і не перебуває на примусовому виконанні у органах, які здійснюють виконання судових рішень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання позивачем ухвали.

На підставі наведеного, керуючись п.5 ч.3 ст.175, ч.ч.1,2 ст.185, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову- арешту на майно, - залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання заявником ухвали.

Копію ухвали направити заявнику та роз`яснити, що в установлений судом строк необхідно усунути виявлені суддею недоліки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Барвенко