справа № 208/8967/18
№ провадження 2-о/208/6/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

Секретаря судового засідання - Корнієно К.Є.

присяжних: Василенко О.А., Передиста І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Заводський районний відділ ДМС в місті Кам`янське «про оголошення особи безвісно відсутнім», -

встановив:

1.Позиція сторони заявника.

28.01.2019 року до Заводського районного суду міста Дніпдзержинська Дніпропетровської області звернулась з заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа - Заводський районний відділ ДМС в місті Кам`янське «про оголошення особи безвісно відсутнім».

За вимогами заявника поставлено питання про визнання безвісно відсутнім - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 . В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 , зазначає, що їй та її покійному чоловіку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та її сину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_5 від 13.01.2004 року згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Ще в 2006 році син пішов із дому без відомих мені причин та по цей час місце знаходження його не відомо, всі свої документи, крім паспорта, син, залишив вдома в квартирі, так само залишились його особисті речі. В даний час звернутись за призначенням житлової субсидії, однак фактична реєстрація місця проживання та фактична відсутність при цьому мого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., не дає можливості звернутись за отримання житлової субсидії. Через це 05.11.2018 року вона звернулась до ЧЧ Кам`янського ВП із заявою про розшук свого сина, який пішов із дому у 2006-2008 роках, точну дату не пам`ятає, та не повернувся. Поліція вчинивши відповідні заходи не змогла встановити місце знаходження сина ОСОБА_2

2. Позиція заінтересована особа.

Заводський районний відділ Державної Міграційної служби в місті Кам`янське, в особі Начальника Заводського РВ в місті Кам`янському ГУДМС України в Дніпропетровській області Берковської Людмили Григорівни, надіслала заяву, про розгляд прави без участі представника, та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

21.12.2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою.

28.01.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження за заявою в порядку окремого провадження.

28.01.2019 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області витребувано докази:

- з Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;

- з Комунального підприємства «ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ»;

-з Комунального закладу «Кам`янська міська лікарня №1» ДОР»;

- з Заводського районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області;

- з Кам`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області.

Заявник ОСОБА_1 скористалась правом на подачу заяви про проведення судового розгляду за своєю відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного судового рішення.

Заінтересована особа Заводський районний відділ Державної Міграційної служби в місті Кам`янське, в особі Начальника Заводського РВ в місті Кам`янському ГУДМС України в Дніпропетровській області Берковської Людмили Григорівни. надіслала заяву, про розгляд прави без участі представника, відповідно до чинного законодавства.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , відповідно до копії свідоцтва про народження є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво серія НОМЕР_1 , видане Палацом щастя Дніпродзержинську (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого Дніпровським відділом ЗАЦС міста Дніпродзержинська шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - 25 жовтня 1984 року розірваний (а.с. 15).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб 24 січня 1992 року, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 (а.с. 16).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтвом про право власності на житло від 13 січня 2004 року (а.с. 11), яке посвідчує те, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та є приватизованою згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.12).

Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 13 січня 2004р. №5п/81- року та зареєстроване за №21563 в книзі 129.

Актом №1152 про не проживання від 03.12.2018 року затвердженого директором КП КМР «УКОЖФ» про те, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає з 2008 року (а.с. 13).

Довідкою №3/34397 від 03.12.2018 року виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у тому, що її сім`я має складається з 2 осіб з 04.10.2013 року, а саме:

- ОСОБА_1 , дата реєстрації 10.03.1989 рік,

- ОСОБА_2 - син, який був зареєстрований 26.05.1992 р. (а.с. 17).

Відповідно до висновку за матеріалами ЖЄО №24281 від 05.11.2018 року, зазначено, що 05.11.2018 року до ЧЧ Кам`янського ВП надійшло повідомлений від гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає АДРЕСА_1 , про те, прохає розшукати її сина ОСОБА_2 який пішов із дому у 2006 р. та не повернувся (а.с. 18).

Зі змісту висновку вбачається, що під час виїзду у складі СОГ Кам`янського ВП на вище вказану адресу було встановлено що громадянка ОСОБА_1 звернулась із заявою по даному факту та пояснила, що вона загубила із сином родинні зв`язки у 2006 році та їй необхідно з ним зв`язатись для оформлення субсидії (а.с. 18).

При розгляді даного матеріалу було встановлено що вжитими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилось за можливе. Причетність ОСОБА_2 до кримінального правопорушення та будь-якого іншого правопорушення не встановлено (а.с.18).

Відповідно до відповіді Комунального закладу «Кам`янська міська лікарня №1 Дніпропетровської обласної ради» адміністрація повідомляє, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 41).

Відповідно до відповіді Заводського районного у місті Кам`янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області зазначено, що актових записів про державну реєстрацію на громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 в період з 2006 року по теперішній час не надходило (а.с. 42).

Відповідно до відповіді Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Кам`янський відділ поліції повідомляє: що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зверталась до ОВС з заявами з приводу відсутності сина громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-ЖЄО Заводського ВП № 10774 від 29.08.2014 року (за матеріалом прийняте рішення про списання до справи відповідно до ЗУ «Про звернення громадян») (а.с. 47);

-ЖЄО Кам`янського ВП № 16835 від 01.10.2017 рок (списано до справи) (а.с.45);

-ЖЄО Кам`янського ВП № 23582 від 26.10.2018 рок (списано до справи) (а.с.48);

-ЖЄО Кам`янського ВП № 24281 від 05.11.2018 рок (списано до справи) (а.с.49).

Також повідомлено, що громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 працівниками Управління патрульної поліції Дніпропетровської області було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відомості про перебування в розшуку, притягнення до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні (а.с. 45).

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, зазначено, що станом на теперішній час Кам`янська ОДПІ ліквідована, правонаступником Кам`янської ОДПІ є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, структурні підрозділи, якого здійснюють функції надання відомостей з Державного реєстру на запити, що надходять від державних та інших органів враховуючи викладене відповідь чи перебуває на обліку в якості платника податків та отримання доходів не надали (а.с. 50).

Відповідно до відповіді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», що відповідно до даних інвентаризації за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на частку (частка в праві спільної сумісної власності трьох осіб) квартиру АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 13.01.2004 року виданого Фондом Комунальної власності (а.с. 60).

5. Правові норми законодавства застосовані судом.

Ст. 43 ЦК України.

1. Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

2. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

3. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Стаття 44. Опіка над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, а також особи, зниклої безвісти

1. На підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку.

2. За заявою заінтересованої особи або органу опіки та піклування над майном особи, зниклої безвісти, опіка може бути встановлена нотаріусом до ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою.

3. Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти, приймає виконання цивільних обов`язків на її користь, погашає за рахунок її майна борги, управляє цим майном в її інтересах.

4. За заявою заінтересованої особи опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти, надає за рахунок цього майна утримання особам, яких вони за законом зобов`язані утримувати.

5. Опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи особи, зниклої безвісти.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Відповідно до ч. 1ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

За вимогами ст.ст. 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Розглядаючи цю справу суд виходить з того, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Ч. 2 ст. 307 ЦПК України, одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

.

7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

З`ясувавши всі обставини у справі, а саме відсутність відомостей про перебування фізичної особи - ОСОБА_2 , у місці його постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості, сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи ОСОБА_2 або з дня, та наявність у заявника ОСОБА_1 правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою, а саме оформлення субсидії, вирішення питань соціального захисту особи заявника, яка потребує сторонньої допомоги, а тож судом встановлено достатньо підстав, які надають можливість визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім.

Враховуючи, що заявником вказується 2006 рік як рік з якого втрачено зв`язок із сином ОСОБА_2 , та не відомо заявниці, яка є матір`ю останнього ОСОБА_1 місце його знаходження, що також узгоджується із інформацією отриманою на запити суду, згідно до якої останньою відомістю щодо особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відображена у постанові від ІНФОРМАЦІЯ_8, за якою працівниками Управління патрульної поліції Дніпропетровської області було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, та інших відомостей щодо місця перебування особи ОСОБА_2 на час розгляду справи не встановлено, і зазначений період з 14.10.2018 року складає більш одного року, тобто тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання, так як не вдалося встановити місця її знаходження (перебування), що узгоджується із приписами ст. 43 ЦК України, та надає підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 ..

Враховуючи що за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане Фондом комунальної власності 13.01.2004 року, серії НОМЕР_5, на підставі розпорядження від 13.01.2004 року № 5п/81-р, то зазначене майнове право ОСОБА_2 підлягає захисту в порядку визначеному ч. 2 ст. 307 ЦПК України, як встановлення опіки над майном.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати сплачені відповідно до квитанції № 88 від 20 грудня 2018 року в розмірі 352,4 грн., залишити за заявником - ОСОБА_1 .

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265,280 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Заводський районний відділ ДМС в місті Кам`янське «про оголошення особи безвісно відсутнім» - задовольнити повністю.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Початком безвісної відсутності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , визнати - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦК України, встановити опіку над майном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , яке складається із 1/3 частини квартири, як право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане Фондом комунальної власності 13.01.2004 року, серії НОМЕР_5, на підставі розпорядження від 13.01.2004 року № 5п/81-р..

Роз`яснити, що згідно до згідно до ч. 5 ст. 44 ЦК України, опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи особи, зниклої безвісти.

Згідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Заводський районний відділ Державної Міграційної служби в місті Кам`янське: юридична адреса: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Й. Манаєнкова, будинок № 10.

Суддя Івченко Т. П.

Присяжні: О.А. Василенко

І.П. Передиста