Справа № 761/3623/19
Провадження № 2/761/880/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лейм Кеш», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Споживчий центр» , ТОВ «Лейм Кеш», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , у якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 17.09.2019 р., просить: стягнути з ТОВ «Споживчий центр» на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.; стягнути з ТОВ «Лейн Кеш» на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 та використовує мобільний номер телефону НОМЕР_1 . За цією ж адресою був зареєстрований онук позивачки - ОСОБА_2 , якого рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 26.02.2019 р. було визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . Разом з тим, у 2018 р. онук позивачки уклав декілька кредитних договорів з ТОВ «Споживчий центр», зазначивши у договорах місце своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , проте ні дня там не проживав. У зв`язку з тим, що онук позивачки не сплатив вчасно кредит, їй почали систематично дзвонити та надсилати смс-повідомлення працівники ТОВ «Споживчий центр» з вимогою погасити борг ОСОБА_2 . Крім того, 19.05.2018 р. ОСОБА_2 та ТОВ «Лейм Кеш» уклали кредитний договір, який онук позивачки вчасно не повернув, а тому на її мобільний номер телефону почали надходити смс-повідомлення нецензурного характеру.

За вказаних обставин, позивачці завдано моральну шкоду, що виразилась душевних стражданнях, яку вона оцінює в 50 000,00 грн. з кожного відповідача

Ухвалою від 13.02.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

02.04.2019 р. на адресу суду надійшов відзив представника ТОВ «Споживчий Центр» на позовну, в якому останній виклав свої заперечення щодо позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні.

В свою чергу, на адрес суду 20.06.2019 р. надійшла відповідь позивачки на відзив ТОВ «Споживчий Центр», в якій остання виклала свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених представником відповідача у відзиві заперечень.

01.07.2019 р. до суду надійшли заперечення представника ТОВ «Споживчий центр» стосовно викладених позивачкою міркувань у відповіді на відзив.

Ухвалою від 03.10.2020 р. клопотання представника позивачки задоволено, а саме розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, залучено до участі у справі ТОВ «Лейм Кеш» як співвідповідача та прийнято до розгляду позовну заяву (у новій редакції від 17.09.2019 р.).

Ухвалою від 15.06.2020 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Споживчий центр» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволені.

Представник відповідача - ТОВ «Лейм Кеш» та третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника та представника ТОВ «Споживчий центр», дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що онук позивачки - ОСОБА_2 уклав ряд кредитних договорів з ТОВ «Споживчий центр», ТОВ «Лейм Кеш».

При цьому, на мобільний номер позивачки почали систематично дзвонити та надсилати смс-повідомлення з невідомих позивачці мобільних номерів з вимогою погасити борг її онука.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка, в обґрунтування заявлених позовних вимог, вказує, що діями працівників відповідачів їй було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у погіршенні здоров`я та глибоких моральних стражданнях, спричинених постійним перебування у стресовому стані.

Так, положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, у відповідності з п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В свою чергу, відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як передбачено ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим, згідно абзацу другого п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, підставою для цивільної-правової відповідальності за завдання шкоди є одночасна наявність наступних елементів: заподіяння моральної шкоди позивачці, протиправність дій відповідачів та наявність причинного зв`язку між шкодою заподіяною позивачці і протиправним діянням відповідачів та вина останніх в її заподіянні.

З матеріалів справи судом не встановлено, а позивачкою не доведено, що мобільні номери НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 належать відповідачам по справі, а тому суд не має можливості встановити хто надсилав смс-повідомлення позивачці

Разом з тим, судом встановлено, що захворювання позивачки на глаукому існувало, ще до подій описаних в позовній заяві, доказів протилежного суду надано не було.

Крім того, позивачкою не доведено причинно-наслідкового зв`язку між її моральними стражданнями та смс-повідомленнями, які містили на її думку неприйнятний зміст.

В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

За таких обставин, оскільки судом не встановлено факту направлення відповідачами повідомлень позиваці та неправомірності дій з боку відповідачів по відношенню до неї, а тому суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лейм Кеш», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано..

Суддя: