Справа № 727/110/20
Провадження № 2/727/453/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі :

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Булега Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем 05 жовтня 2007 року зареєструвала шлюб.

Від шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім`ї є різні характери та погляди на життя, з цих підстав між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів любові, поваги, довіри та взаєморозуміння. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна, а тому просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згоден відшкодувати витрати на правничу допомогу в сумі 150 грн., оскільки витрати в сумі 3000 грн. є завищеними та є неспівмірними із складністю справи, яка є досить поширеною. Крім того, він не є ініціатором розлучення та не повинен нести всі витрати, пов`язані із особистим бажанням позивачки, а тому згоден відшкодувати судовий збір, сплачений позивачкою, лише в сумі 150 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони 05.10.2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10).

Від шлюбу у сторін народились двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9).

Суд вважає, що сім`я подружжя розпалась, її зберегти неможливо, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Що стосується стягнення витрат за надання правничої допомоги в сумі 3000 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

05.12.2019 року між адвокатом Ісар О.Я. та позивачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.11). Відповідно до додатку №1 до договору (а.с.12), позивачка сплачує адвокату кошти в сумі 3000 грн. за ознайомлення з матеріалами справи, підготовку та подання позовної заяви до суду, виготовлення копій документів для суду та сторони.

Відповідно до акту виконаних робіт №1 (а.с.12зв.), позивачка сплатила адвокату грошові кошти в розмірі 3000 грн. за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією №4 від 27.12.2019 року (а.с.13).

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у поданому ним відзиві на позовну заяву зазначає про те, що заявлена сума понесених судових витрат є неспівмірною із затраченим часом та складністю справи, а також є завищеною.

Суд вважає, що розмір заявлених позивачкою витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Крім того, враховуючи принципи справедливості та верховенства права, розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, результат її вирішення ніяким чином не впливає на репутацію позивачки, ніякого публічного інтересу дана справа не викликала.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи поширеність справ про розірвання шлюбу, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 грн.

Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 768,40 грн. - суму судового збору, сплаченого нею при зверненні з позовом до суду оскільки згідно з ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2032.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768 ( сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та судові витрати в сумі 800 (вісімсот) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 19 лютого 2020 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: