ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2020 року м. Кропивницький

справа № 396/835/19

провадження № 22-ц/4809/1185/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О. Л.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач за зустрічним позовом - Рівнянська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області,

треті особи - ОСОБА_3 , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2020 року у складі судді Русіної А. А. і

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила:

-визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 12.07.2011 державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори спадкоємцю ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва № НОМЕР_1 площею 6,03 га, розташовану на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну спадкодавцю ОСОБА_4 , 1948 року народження, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акта серії КР № 15050, виданого Рівнянською сільською радою 10 вересня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів № 51;

-визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 12.07.2011 державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори спадкоємцю ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва № НОМЕР_2 з кадастровим номером :02:000:0461 площею 1,9097 га, розташовану на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, переданого спадкодавцю ОСОБА_4 , 1948 року народження, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 грудня 2003 року реєстр № 3563, ВВА № 769907, належної спадкодавцю на підставі Державного акта серії КР № 013197, виданого Новоукраїнською державною адміністрацію 22 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів № 903.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя, ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 земельні ділянки площею 6,03 га та площею 1,9097 га, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району.

Відповідач після смерті ОСОБА_4 у встановлений строк, не звертався до нотаріальної контори і пропустив строк для звернення.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2011 року задоволено позовні вимоги та надано ОСОБА_2 додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори Новоукраїнського району Кіровоградської області.

На підставі вказаного рішення державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори Кіровоградської області були видані оскаржуванні свідоцтва про справо на спадщину ОСОБА_2 .

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2011 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволені позову ОСОБА_2 до Рівнянської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та просив визначити йому додатковий строк терміном 60 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Зустрічний позов мотивований тим, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2 до Рівнянської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено, так як в суб`єктний склад відповідачів помилково не були включені всі спадкоємці.

10 серпня 2005 року та 08 грудня 2005 року ОСОБА_4 заповів на ОСОБА_2 земельні ділянки площею 6,03 га та 1,9097 га, розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, а ОСОБА_2 про його смерть дізнався після отримання листа Рівнянської сільської ради від 02.11.2010 № 376.

ОСОБА_2 і померлий ОСОБА_4 мешкали на території одного адміністративного району, а земельні ділянки, які належали ОСОБА_4 перебували в оренді ЗАСТ «Рівнянське», керівником якого є позивач за зустрічним позовом.

Останній зазначає, що не перебував з померлим ОСОБА_4 у будь-яких родинних стосунках.

В 2005 році ОСОБА_4 отримавши досить значну суму орендної плати за землю на перед за обидві земельні ділянки за майбутній період склав на ім`я ОСОБА_2 заповіти, після чого фактичне спілкування останнього з ОСОБА_4 з 2005 року припинилось.

В свою чергу, нотаріус, яка була обізнана про існування заповіту складеного померлим на ім`я ОСОБА_2 , не вчинила дій щодо повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила його виклик, як спадкоємця за заповітом, зокрема шляхом публічного оголошення або відповідного повідомлення.

У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_2 вважає, що він, будучи не обізнаним про смерть заповідача, мав об`єктивні і непереборні істотні обставини, які стали підставою для нього в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними, задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори 12.07.2011 спадкоємцю ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 6.03 га, розташовану на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 , 1948 року народження, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту серії КР № 15050, виданого Рівнянською сільською радою 10 вересня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 51.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори 12.07.2011 спадкоємцю ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :02:000:0461, площею 1,9097 га, розташовану на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 , 1948 року народження, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту серії КР № 013197, виданого Новоукраїнською державною адміністрацією 22 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 903.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду із зустрічним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк, терміном два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду мотивоване тим, що позивач є спадкоємцем першої черги та під час ухвалення рішення суду від 06.01.2011 про надання додаткового строку для прийняття спадщини відповідачу ОСОБА_2 , мала бути залучена до складу осіб, які повинні брати участь у справі, а враховуючи, що рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 скасовано постановою Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019, на підставі якого були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 6,03 га та 1,9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району, позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенню.

Рішення суду в частині вирішення зустрічного позову мотивоване тим, що про смерть заповідача ОСОБА_2 дізнався лише в 2010 році, заповіти на момент ухвалення рішення є чинними, а державний нотаріус не вчинив дії для повідомлення ОСОБА_2 про відкриття спадщини та не здійснював виклик позивача за зустрічним позовом як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця ОСОБА_4 .

Тому, враховуючи зміст волевиявлення спадкодавця, сформульоване у складених ним за життя заповітах від 10.08.2005 та 08.12.2005, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача за зустрічним позовом суд першої інстанції дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2020 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 щодо поновлення строку для подачі зустрічного позову та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_4 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Позивач вважає, що позови ОСОБА_2 від 23.11.2010 та від 01.07.2019 мають аналогічні підстави про визначення додаткового строку для подання заяви про отримання спадщини після померлого ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019, яка набрала законної сили, скасовано рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2011 року та зазначено, що зазначена ОСОБА_2 підстава пропуску строку звернення до суду (необізнаність) про смерть померлого вважається неповажною, а сам ОСОБА_2 не надав докази поважності пропуску строку для звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 .

При поданні зустрічного позову та під час розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_2 також не надано жодних доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 , а суд прийняв зустрічний позов до розгляду, об`єднав позови в одне провадження і тільки оглянуі справу № 2-71/2011.

Позивач вважає, що необізнаність ОСОБА_2 про смерть її батька не є поважною причиною для пропуску строку для подачі заяви до нотаріуса.

ОСОБА_2 було достеменно відомо про смерть ОСОБА_4 , так як він будучи керівником ЗАСТ «Рівнянське» підписував накладні на надання послуг на поховання (продукти харчування та транспорт).

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом не оскаржувалось, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК Українине перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, адвокат Ведющенко В. В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Представники Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки всі учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд визнав причини неявки неповажними та вирішив розглянути справу без участі осіб які не з`явилися, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (том 1, а. с. 26).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 6,03 га, розташовану на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії КР № 15050, виданого Рівнянською сільською радою 10 вересня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 51 (том 1, а. с. 14) та на земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :02:000:0461, площею 1,9097 га, розташовану на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії КР № 013197, виданого Новоукраїнською державною адміністрацією 22 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 903 (том 1, а. с. 15).

Відповідно до заповіту, складеного 10.08.2005 та посвідченого державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1605, ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 земельну ділянку площею 6,03 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (том 1, а. с. 13).

Відповідно до заповіту, складеного 08.12.2005 та посвідченого державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2834, ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,9097 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (том 1, а. с. 12).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 задоволено позовні вимоги та надано ОСОБА_2 додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 до нотаріальної контори Новоукраїнського району Кіровоградської області (том 1, а. с. 120).

На підставі вищевказаного рішення суду державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Рускевичу В.А. були видані 12.07.2011 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 6,03 га та 1,9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (том 1, а. с. 16, 17).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2 до Рівнянської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено (том 1, а. с. 29-31).

Позивачка за первісним позовом є донькою померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 (том 1, а. с. 23).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_7 змінила прізвище після реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 на « ОСОБА_8 » (том 1, а. с. 24).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 , третя особа за первісним та зустрічним позовом, є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (том 1, а. с. 23).

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 звернулися до нотаріусів 13.11.2018 та 14.11.2018 відповідно, із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (том 1, а. с. 20-21).

Згідно з копією спадкової справи № 54/2011, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини звернувся лише ОСОБА_2 , на ім`я якого видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 6,03 га та 1,9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району.

Відповідно до довідки Рівнянської сільської ради за № 628 від 02.2011, яка знаходиться в спадковій справі, ОСОБА_4 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7 проживав один та був зареєстрований в АДРЕСА_1 (том 1, а. с.172-192).

З довідки Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 29.03.2019 вбачається, що довідку за № 628 від 11.02.2011, видану виконкомом Рівнянської сільської ради, вважати недійсною (том 1, а. с.11).

Згідно довідки, виданої виконкомом Рівнянської сільської ради від 08.11.2018 за №4390, ОСОБА_4 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (том 1, а. с. 10).

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Для забезпечення правильного і швидкого вирішення спору суд з урахуванням конкретних її обставин повинен чітко вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та інших учасників процесу. Суду необхідно також встановити осіб, які можуть брати участь у справі як співпозивачі або співвідповідачі, треті особи.

Неправильне визначення фактів, які необхідно встановити для правильного вирішення спору, приводить до того, що не всі особи, прав яких безпосередньо стосуються вирішення спору, притягуються до участі у справі, що у свою чергу приводить до ухвалення незаконних судових рішень.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом чатини першої статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина друга статті 1223 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України (в редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_4 ) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України відповідно до якої , якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що передбачено частиною третьою статті 1296 ЦК України.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що про смерть заповідача ОСОБА_2 дізнався лише в 2010 році, заповіти на момент ухвалення рішення є чинними, а державний нотаріус не вчинив дії для повідомлення ОСОБА_2 про відкриття спадщини та не здійснював виклик позивача за зустрічним позовом як спадкоємця за заповітом, тому причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 є поважними.

Однак, такий висновок суду першої інстанції в частині вирішення зустрічних позовних вимог по суті справи зроблений передчасно, за неналежного суб`єктного складу учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Саме такий висновок сформульовано в поставі Пленуму ВCУ № 7 від 30.05.2008 «Про визначення додаткового строку для прийняття спадщини» та постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (провадження № 61-3014св19).

Отже, при розгляді справи про спадкування суд має встановити місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи підтверджується, відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , 22 квітня 1970 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_10 (том 1, а. с. 10).

Позивачка є донькою померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 (том 1, а. с. 23).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_7 змінила прізвище після реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 на « ОСОБА_8 » (том 1, а. с. 24).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , 30 липня 2020 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_12 (том 2, а. с. 160).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 , третя особа за первісним та зустрічним позовом, є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (том 1, а. с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (том 1, а. с. 26).

Згідно довідки виданої виконкомом Рівнянської сільської ради від 08.11.2018 за № 4390, ОСОБА_4 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (том 1, а. с. 10).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області 25 травня 2018 року підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_5 (том 1, а. с. 25).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як спадкоємці першої черги, звернулися до нотаріусів 13.11.2018 та 14.11.2018 відповідно, із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (том 1, а. с. 20-21).

З огляду на викладене, дружина померлого - ОСОБА_5 вважається такою що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Відтак, ухваливши рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області суд першої інстанції, фактично вирішив питання про права та обов`язки також і ОСОБА_3 , який є сином померлого ОСОБА_4 та померлої ОСОБА_5 , однак не був залучений до участі у справі в якості відповідача, що має відповідати за таким позовом.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивачів та відповідачів) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) осіб, які вважають, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, що до цього причетні.

Частинами першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідачів у справі.

При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

У справі, що переглядається, статус ОСОБА_7 , визначений як статус третьої особи без самостійних вимог, що не відповідає його процесуальному статусу, як учасника спірних матеріальних правовідносин, виходячи із змісту заявлених в суді першої інстанції зустрічних позовних вимог, оскільки саме він має бути одним з відповідачів за заявленими у цій справі вимогами.

У зв`язку з незалученням до участі в справі всіх суб`єктів, в якості відповідачів (співвідповідачів), апеляційний суд не вправі встановлювати обставини справи, зокрема щодо недійсності оспорюваного державного акта та давати йому правову оцінку, що не позбавляє позивачів права на звернення до суду з позовом з правильно визначеним ним суб`єктним складом учасників справи відповідно до сформульованих позовних вимог, які відповідатимуть передбаченому законом способу захисту відповідного права або законного інтересу.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання щодо залучення до участі у справі інших осіб, а суд першої інстанції дане питання не вирішив, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 1 152 грн 60 коп судового збору, які підлягають стягненню на її користь з ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 374, 375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2020 року в частині задоволених зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини скасувати та ухвали в цій частині нове рішення.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ) 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 коп судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02.11.2020.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко