Справа№592/8455/20
Провадження №2/592/2585/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Гуріної А.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом та вимоги обгрунтовує тим, що він зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , належав за життя його матері ОСОБА_4 . У цьому ж будинку з 27.03.2001 року зареєстрований як наймач відповідач ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок та зважаючи на заповіт ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Ситник С.М. було визначено, що половина будинку належить за заповітом ОСОБА_3 , а половина йому, як інваліду 3 групи на день смерті матері, як обов`язкова частка. Він свідоцтво про право на спадщину не отримував. Із матеріалів справи вбачається, що у будинку встановлений котел для обігріву на твердому паливі. Також у будинку встановлено газовий котел для обігріву. Згідно з ст..ст.322, 360 ЦК України кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які виконали солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування у рівній частці (право зворотної вимоги - регрес). Для обігріву будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у зимовий період дровами у котлі на твердому паливі він закупив в Державному підприємстві «Сумське лісове господарство» та використав у опалювальний період за цільовим призначенням дрова у 2016-2018 роках від 11.07.2016 року - 10,0250 м.куб. на суму 3695,62грн; від 07.10.2016 року - 5,0230 м.куб. на суму 1884,23грн.; від 28.10.2016 року - 5,0110 м.куб. на суму 1879,73грн.; від 28.08.2017 року - 2,1080 м.куб. на суму 725,52грн.; від 02.10.2017 року - 4,0920 м.куб. на суму 1408,36грн.; від 25.10.2017 року - 2,0460 м.куб. на суму 704,17грн.; від 20.12.2017 року - 5.0780 м.куб. на суму 1957,39грн.; від 06.02.2018 року - 4.2120 м.куб. на суму 1793,60грн.; від 03.04.2018 року - 4.2210 м.куб. на суму 1797,43грн.; від 16.05.2018 року - 4,0150 м.куб. на суму 1619,90грн.; від 03.07.2018 року - 4,0150 м.куб. на суму 1619,90грн., всього на суму 19085,85грн. Також, для обігріву будинку за адресою АДРЕСА_2 , у зимовий період природним газом у котлі на газу він сплатив кошти за газ: з жовтня 2015 року по квітень 2016 року у сумі: 143,76+108,00+252,00+288,00+486,00+288,00+255,00 = 1820,76грн., з жовтня 2016 року по квітень 2017 року у сумі: 73,86+150,00+402,40+473,17+554,42+484,42+200,00 = 2338,27грн., з жовтня 2017 року по квітень 2018 року у сумі: 58,73+139,16+347,89+487,06+520,00+384,53+347,89 = 2285,26грн., з жовтня 2018 року по квітень 2019 року у сумі: 69,57+142,59+352,22+533,45+538,58+448,82+352,22 = 2437,45грн., у листопаді 2019 року у сумі 123,07 грн; у грудні 2019 року у сумі 212,07 грн.; у січні 2020 року у сумі 253,06 грн.; у лютому 2020 року у сумі 246,48 грн; у березні 2020 року у сумі 220,83 грн., у квітні 2020 року у сумі 142,50 грн., а всього на суму 10079,75грн. Для збереження огорожі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , він витратив кошти на її ремонт власними силами, для чого закупив та використав у травні 2019 року профнастил та саморізи всього на суму 2006,00грн. Таким чином, всього ним було понесено витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані у сумі 31171,60грн. (19085,85+10079,75+ 2006,00=31171,60грн.). Ѕ частка від вказаних витрат, яка повинна бути сплаченою відповідачем ОСОБА_3 , складає 15585,80грн. (31171,60:2 = 15585,80грн.). Отже, відповідач ОСОБА_3 безпосередньо після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , набув обов`язки щодо здійснення витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, в тому числі на опалення будинку газом та дровами для збереження його цілісності, а також інші витрати, в тому числі на ремонт огорожі, у сумі 15585,80грн., але своїх обов`язків він не виконує, не здійснює оплату комунальних послуг відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь 15585,80грн. витрат, понесених на утримання майна та сплачений судовий збір у сумі 840,80грн.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 позовну заяву підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ін. заявляє про застосування строку позовної давності. Вимоги щодо сплати датовані до 18.07.2017 року не підлягають задоволенню оскільки порушено строки позовної давності. З визначенням розміру витрат на придбання дров він не погоджується, оскільки не відомо, чи дійсно ОСОБА_2 купував та отримував ці дрова. Так в товарно-транспортних накладних відсутні будь-які підписи про відвантаженні та отримання товару (дров). В товарно-транспортних накладних в графі вантажоодержувач жодного разу не зазначено прізвище ОСОБА_2 , а також в графі пункт призначення не завжди - Суми. В товарно-транспортних накладних зазначено: 11.07.2016 - 3079,68 - Іванов - Суми; 07.10.2016 - 1884,23 -населення-Суми; 28.10.2016 -1879,73 - населення Суми; 28.08.2016 - 604,60 - населення Суми; 02.10.2017 - 1408,36 - ОСОБА_5 - Суми, 25.10.2017 - 704,17 - Федоренко - Чернеччина, 20.12.2017 - 1957,39 - населення Суми; 06.02.2018 - 1793,60 - Мироненко - не зазначено, 03.04.2018 - 1793,43 - Швец - Суми, 16.05.2018 -1619,90 населення - не зазначено, 03.07.2018 - 1619,90 - населення - с.Чернеччина. Як доказ того, що в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено котел для обігріву будинку на твердому паливі, акт датований 10 липня 2018 року. Всі товарно-транспортні накладні датовані до 10.07.2018 року, тобто до моменту встановлення котла, який працює на твердому паливі. Відсутні буд-які докази й того, що дрова які були ніби то придбані використовувались саме для опалення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Більш того товарно-транспортна накладна за своєю природою підтверджує факт відпуску та прийняття товару, але ніяк не його оплату. Тому товарно-транспортна накладна не є належним доказом, який би підтверджував оплату товару. Стосовно вимог позивача компенсації частини сплачених коштів за послуги з постачання природного газу. Так, вимоги щодо сплати датовані до 18.07.2017 року не підлягають задоволенню оскільки порушено строки позовної давності. З вимогами за: листопад 2019 року - 123,07грн. - не згоден оскільки відсутня квитанція про оплату; грудень 2019 року - 212,07грн. не згоден оскільки в квитанції про оплату платником зазначено ОСОБА_6 . З вимогами, щодо сплати компенсації за такі періоди згоден: з жовтня 2017 року по квітень 2018 року в розмірі 2285,26грн.; з жовтня 2018 року по квітень 2019 року в розмірі 2437,45грн.; січень 2020 року - 253,06грн., лютий 2020 року - 246,48грн., березень 2020 року -220,83грн., квітень 2020 року - 142,50грн., загалом з січня 2020 по квітень 2020 року -862,87грн. Загальна сума складає 2285,26+2437,45+862,87 = 5585,58грн. Частка яка підлягає сплаті ним складає 5585,58/2 = 2792,79грн. Він визнає суму позовних вимог частково на суму 2792,79 гривень. Щодо компенсації вартості понесених витрат на ремонт огорожі. Позивач посилається як на доказ понесених витрат на ремонт огорожі на видаткову накладу від 08.05.2019 року. Але видаткова накладна не може бути допустимим доказам, адже вона лише підтверджує факт отримання товару вказаного в ній. В видатковій накладній відсутні дані особи, яка отримала товар. Доказом, який би підтверджував оплату є квитанція. Але в матеріалах справи така відсутня. Відсутній також доказ того, що саме ці матеріали були використані для ремонту огорожі. Позивач не погоджував з ним необхідність ремонту огорожі, а виконав ремонт огорожі на власний розсуд. Більш того відсутній будь-який доказ про необхідність ремонту огорожі. Тому вимога позивача про сплату компенсації вартості понесених витрат на ремонт огорожі не підлягає задоволенню.

Ухвалою від 15.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту ОСОБА_2 , (а.с.8), копією довідки про реєстрацію місця проживання №14.03-08/108316 від 06.07.2020 року (а.с.13), та копією свідоцтва про народження (а.с.11).

Будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належав за життя ОСОБА_4 (а.с.12).

У цьому ж будинку з 27.03.2001 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3 (а.с.50), але в будинку не проживає.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та зважаючи на заповіт ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Ситник С.М. було визначено, що Ѕ частина будинку по АДРЕСА_2 належить за заповітом ОСОБА_3 , а Ѕ частина будинку - ОСОБА_2 , як інваліду 3 групи на день смерті матері, як обов`язкова частка, що підтверджується копією постанови від 26.02.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16) та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2017 року (а.с.17).

Представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що позивач нещодавно отримав свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину будинку по АДРЕСА_2 . В судове засідання позивачем не надана копія свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.07.2020 року вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_3 частка становить Ѕ (а.с.18-19).

Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Позивач в підтвердження придбання дров для опалення будинку надав копії товарно-транспортних накладних та додатків до них за 2016-2018 роки і зазначив по придбання дров на суму 19085,85грн. (а.с.21-31). В товарно-транспортних накладних відсутні будь-які підписи про відвантаження та отримання товару (дров). В товарно-транспортних накладних в графі вантажоодержувач жодного разу не зазначено прізвище ОСОБА_2 , а також в графі пункт призначення не завжди вказано м. Суми. В товарно-транспортних накладних зазначено: 11.07.2016 - 3079,68 - Іванов - Суми; 07.10.2016 - 1884,23 -населення-Суми; 28.10.2016 -1879,73 - населення Суми; 28.08.2016 - 604,60 - населення Суми; 02.10.2017 - 1408,36 - ОСОБА_5 - Суми, 25.10.2017 - 704,17 - Федоренко - Чернеччина, 20.12.2017 - 1957,39 - населення Суми; 06.02.2018 - 1793,60 - Мироненко - не зазначено, 03.04.2018 - 1793,43 - Швец - Суми, 16.05.2018 -1619,90 населення - не зазначено, 03.07.2018 - 1619,90 - населення - с.Чернеччина. Акт про встановлення котла для обігріву будинку на твердому паливі датований 10 липня 2018 року (а.с.20). Всі товарно-транспортні накладні датовані до 10.07.2018 року, тобто до моменту встановлення котла, який працює на твердому паливі. Відсутні буд-які докази й того, що дрова використовувались саме для опалення будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Товарно-транспортна накладна за своєю природою підтверджує факт відпуску та прийняття товару, а не оплату товару.

З викладених підстав вимоги про стягнення Ѕ частки витрат на придбання дров не підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути Ѕ частину витрат за спожитий газ для обігріву будинку з жовтня 2015 року по квітень 2020 року і як доказ оплати надав рахунки на оплату за спожитий газ, квитанції про сплату, довідки ТОВ «Сумигаз Збут» про нарахування та сплату коштів по особовому рахунку ОСОБА_2 (а.с.32-42). Відповідачем ОСОБА_3 подана заява про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст..257 ЦК України).

Позов подано до суду 17.07.2020 року. Відповідно до загального строку позовної давності право вимоги за порушення прав повинно обчислюватись з 18.07.2017 року.

Згідно з ст..267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач ОСОБА_3 заявив про застосування строку позовної давності. Отже, вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 Ѕ частини витрат за спожитий природний газ для обігріву будинку за період з жовтня 2015 року по квітень 2017 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском строку позовної давності. За період з травня 2017 року по вересень 2017 року вимоги про сплату за спожитий газ позивачем не заявлялися.

Позивачем ОСОБА_2 понесені витрати за постачання природного газу з жовтня 2017 року по квітень 2018 року в розмірі 2285,26грн.; з жовтня 2018 року по квітень 2019 року в розмірі 2437,45грн.; листопад 2019 року 123,07грн., грудень 2019 року 212,07грн., січень 2020 року - 253,06грн., лютий 2020 року - 246,48грн., березень 2020 року -220,83грн., квітень 2020 року - 142,50грн., а всього на суму 5920,72грн.

В підтвердження оплати послуг з постачання природного газу за вказаний період позивачем надані рахунки на оплату за спожитий газ, квитанції про сплату, довідки ТОВ «Сумигаз Збут» про нарахування та сплату коштів по особовому рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 (а.с.32-42). Позивачем ОСОБА_2 не надана копія квитанції про сплату в листопаді 2019 року в сумі 123,07грн., але в рахунку на оплату за газ від 13.12.2019 року зазначено, що сплачено в листопаді 2019 року 123,07грн. (а.с.35). Стосовно оплати в грудні 2019 року 212,07грн. за спожитий природний газ. В квитанції АТ КБ «ПриватБанк» платником зазначена ОСОБА_6 , але особовий рахунок зазначений ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , сума 212,07грн. повністю відповідає рахунку на оплату за газ від 13.12.2019 року (а.с.35).

Отже, вказані суми оплати за газ в листопаді та в грудні 2019 року враховуються для відшкодування витрат позивача за спожитий природний газ.

Частка, яка підлягає сплаті ОСОБА_3 за спожитий природний газ у вказаний період, становить 2960,36грн. ( 5920,72/2 ).

Позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача витрати на ремонт огорожі будинку в сумі 1003грн., зазначивши, що витратив на придбання профнастилу, профілю кутового та саморізів 2006грн. згідно з видатковою накладною №17 від 08.05.2019 року (а.с.43).

Надана позивачем видаткова накладна не може бути належним доказам, оскільки така накладна лише підтверджує факт отримання товару. В видатковій накладній відсутні дані особи, яка отримала товар. Квитанція про оплату за придбання матеріалу для ремонту огорожі в матеріалах справи відсутня. Відсутній також доказ того, що саме ці матеріали були використані для ремонту огорожі. Тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1/2 частини витрат на ремонт огорожі не підлягають задоволенню.

На підставі досліджених доказів, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2960грн.36коп. у відшкодування понесених витрат на утримання майна.

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_2 , задоволено частково в сумі 2960грн.36коп, то згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір в розмірі 159грн.71коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) 2960грн.36коп. у відшкодування понесених витрат на утримання майна.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) 159,71грн. в відшкодування судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко