РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15487/18

Провадження № 2/643/376/20

31.01.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря - Петрової О.С.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6, 3-ї Харківської державної нотаріальної контори про перерозподіл ідеальних часток, визнання часток малозначними, припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, у якому просили припинити право власності ОСОБА_7 на 35/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого АДРЕСА_1 в зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнати частково недійним Свідоцтво про право на спадщину за реєстр.№2-704 від 29 січня 1976 року, виданим 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7 , а саме - в частині наявності відкритої частки спадщини у вигляді 35/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого АДРЕСА_1 , для іншого спадкоємця. Припинити право власності ОСОБА_4 на 35/400 часток та ОСОБА_5 на 35/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 70/400 часток у домоволодінні - житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 на 35/400 часток та ОСОБА_5 . Встановити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить право власності на 210/600. часток у домоволодінні - житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому АДРЕСА_1 : - ОСОБА_2 - 140/600 часток, ОСОБА_3 - 70/600 часток.

В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отримали у спадщину частку домоволодіння - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого АДРЕСА_1 .Свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_2 на 2/3 спадкової маси, та ОСОБА_3 на 1/3 спадкової маси.Спадкова маса, на яку видане свідоцтво, складалась із 35/400 часток домоволодіння за вказаною адресою, які були зареєстровані за померлою на праві власності. Підставою для реєстрації права власності за спадкодавцем - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - також були спадкові правовідносини. ОСОБА_8 отримала спадщину від бабусі, ОСОБА_12 , згідно із свідоцтвом про право на спадщину. Станом на момент прийняття спадщини і по теперішній час домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку літ.»А-1» з добудовами та прибудовами, та наявні надвірні будівлі. Порядок користування визначений між співвласниками, про що свідчить розподіл житлового будинку на дві квартири з окремими входами за технічним паспортом.Згідно з Реєстром прав власності на нерухоме майно співвласником домоволодіння на 390/600 є ОСОБА_6. Так, з 1944 році домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . належало ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .Первісно на земельній ділянці було розташовано один житловий будинок літ.»А-1» та надвірні будівлі. Після смерті ОСОБА_7 її спадкоємці звертались за перерозподілом ідеальних часток в зв`язку з тим, що на земельній ділянці було побудовано ще два житлових будинки. Рішенням №144 Виконкому Московської райради депутатів трудящих від 6 серпня 1968 року було вирішено перерозподілити частки по фактичному користуванню співвласників:

ОСОБА_7 (померлій) - 30/100

ОСОБА_9 - 13/100

ОСОБА_10 - 3 4/ 100

ОСОБА_11 - 23/100

Рішенням №366 Виконкому Московської райради депутатів трудящих від 4 грудня 1974р. житлові будинки, які припадали на частку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , виділені в окреме домоволодіння, якому надано нову поштову адресу АДРЕСА_3 . Цим же рішенням перерозподілені частки у домоволодінні АДРЕСА_1 (з головною будівлею - житловим будинком літ. «А-1»): ОСОБА_10 - 65/100 та ОСОБА_7 - 35/100.26 грудня 1974 року було видано свідоцтво про право особистої власності на 35/100 часток мовою оригіналу « ОСОБА_7», але ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, реєстрація права власності за померлою особою відбулась після її смерті. Така реєстрація повинна була бути погашена (скасована) під час подальшої реєстрації прав власності її спадкоємців, які прийняли спадщину в рівних частках. Але цього не відбулось. 29 січня 1976 року 3-тя Харківська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за реєстр.№2-704, в якому зазначено про наявність трьох спадкоємців ОСОБА_7 у рівних частках з оговоркою про наявність відкритої частки для іншого спадкоємця. Але іншого спадкоємця у померлої ОСОБА_7 не було, оскільки спадкоємець за заповітом - ОСОБА_9 внаслідок поділу домоволодіння між співвласниками отримав свідоцтво про право особистої власності на 65/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 від 26 грудня 1974 року взамін свідоцтва про право на спадщину від 7 жовтня 1968 року.Таким чином, до спадкової маси, яка підлягала поділу між іншими спадкоємцями, входило 35/100 домоволодіння, як правильно зазначено у Свідоцтві про право на спадщину від 29 січня 1976 року за реєстр.№2-704, виданому 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою. При наявності трьох спадкоємців в рівних частках кожному з них припадало по 35/300 (а не по 35/400) домоволодіння. Тому була допущена істотна технічна помилка внаслідок непогашення реєстрації за померлою особою і нездійснення заміни реєстраційних відомостей про власність на частку 65/100. Станом на цей час якщо арифметично скласти усі частки, зазначені як зареєстровані права власності, за правилами складання виявиться, що дріб буде дорівнювати 1305/1200, що є більше одиниці. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за реєстр.№2-704 від 29 січня 1976 року, виданим 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями померлої ОСОБА_7 є: відповідач ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , його спадкоємицею стала дружина - ОСОБА_12 , згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 22 серпня 1985р., виданим Третьою Харківською державною нотаріальною конторою. ОСОБА_12 самовільно прибудувала та переобладнала приміщення в житловому будинку літ. «А-1» по АДРЕСА_1 , а саме - приміщення за планом 1,1-1,1- 2, які були введені в експлуатацію з подальшою реєстрацією в орагнах БТІ на підставі рішення Виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів від 29 квітня 1986 року. У вказаному рішенні зазначено, що житловим приміщенням площею 27 кв.м (якраз житлові кімнати 1-2 та 1-3 за технічним паспортом) користується онука власниці ОСОБА_8 Але внаслідок введення в експлуатацію прибудов не було вирішено питання про перерозподіл часток співвласників на підставі ст.119 ЦК УРСР. Таким чином, частка ОСОБА_12 повинна була бути збільшена. Пізніше, у 1991 році спадкоємиця співвласниці домоволодіння на 65/100 ОСОБА_13 - ОСОБА_14 самовільно прибудувала та переобладнала приміщення в житловому будинку літ. «А-1» по АДРЕСА_1 , а саме - приміщення за планом 2-2,2-3, які були введені в експлуатацію з подальшою реєстрацією в органах БТІ на підставі рішення Виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів від 05 травня 1992 року.Але внаслідок введення в експлуатацію прибудов знов не було вирішено питання про перерозподіл часток співвласників на підставі ст.119 ЦК УРСР. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за реєстр.№1-2622 від 21 травня 1993 року, виданим 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою, спадкоємицею померлої ОСОБА_12 стала ОСОБА_8 , яка, як і було зазначено вище, постійно мешкала у цьому домоволодінні, була там зареєстрована, користувалась разом із членами своєї родини квартирою №1 .Спадкоємцями ОСОБА_8 є позивач ОСОБА_2 на 2/3 спадкової маси, та ОСОБА_3 на 1 /3 спадкової маси.Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за реєстр.№276/2012 від 16 листопада 2012 року, виданим 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою, до спадкової маси входило 35/400 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 .Але, внаслідок технічної помилки, яка описана вище і мала місце у 1976 році, до спадкової маси повинні були бути включені 35/300 часток домоволодіння, а не 35/400. Крім того, внаслідок введення в експлуатацію приміщень за планом 1,1-1,1-2, корисна площа квартири №1 збільшилась на 10%, і відповідно частка ОСОБА_12 повинна була бути збільшена на 10%. При цьому володільці квартири №1 та володільці квартири №2 не мали приміщень, що перебували б у спільному користуванні.Внаслідок введення в експлуатацію співвласницею ОСОБА_14 приміщень за планом 2-2,2-3, корисна площа квартири №2 збільшилась на 20% (оскільки приміщення 2-3 стало житловим). При цьому володільці квартири №1 та володільці квартири №2 також не мали приміщень, що перебували б у спільному користуванні. Таким чином, відбулись реальні зміни у складі домоволодіння, протягом 1986-1993 років, під час дії ЦК УРСР, що повинно було бути підставою для перерозподілу ідеальних часток.Невирішення цього питання між співвласниками 35/100 домоволодіння з одного боку та співвласником 65/100 часток з іншого призвело до порушення прав позивача, якому фактично повинна належати більша ідеальна частка.Крім того, незважаючи на наявність технічної помилки у реєстраційних документах, позивачі є правонаступниками ОСОБА_8 і реальними користувачами 35/100 домоволодіння (як квартири №1 в цілому). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.08.2018р. наявний співвласник ОСОБА_6, якій належить 325/600 та 65/600 домоволодіння. Частка 390/600 за фактичним користуванням відповідає тим 65/100 часток, на які було видане свідоцтво про право особистої власності від 26 грудня 1974 року взамін свідоцтва про право на спадщину від 7 жовтня 1968 року.Якщо виправити технічну помилку, то частка кожного із спадкоємцев ОСОБА_7 складає 35/300. Тобто під час виділення в натурі до уваги може бути взяте співвідношення 10% від загальної площі житлового будинку.Співвласники не мають можливості вирішити питання шляхом укладання нотаріально посвідченого договору, але цьому заважає зареєстрована частка померлої ОСОБА_7 .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення вимог не заперечували.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Так, з 1944 році домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 . належало ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_7 її спадкоємці звертались за перерозподілом ідеальних часток в зв`язку з тим, що на земельній ділянці було побудовано ще два житлових будинки.

Рішенням №144 Виконкому Московської райради депутатів трудящих від 6 серпня 1968 року було вирішено перерозподілити частки по фактичному користуванню співвласників:

ОСОБА_7 (померлій) - 30/100

ОСОБА_9 - 13/100

ОСОБА_10 - 3 4/ 100

ОСОБА_11 - 23/100

Рішенням №366 Виконкому Московської райради депутатів трудящих від 4 грудня 1974р. житлові будинки, які припадали на частку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , виділені в окреме домоволодіння, якому надано нову поштову адресу АДРЕСА_3.

Цим же рішенням перерозподілені частки у домоволодінні АДРЕСА_1 (з головною будівлею - житловим будинком літ. «А-1»)

ОСОБА_10 - 65/100

ОСОБА_7 - 35/100

26 грудня 1974 року було видано свідоцтво про право особистої власності на 35/100.

29 січня 1976 року 3-тя Харківська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за реєстр.№2-704, в якому зазначено про наявність трьох спадкоємців ОСОБА_7 у рівних частках з оговоркою про наявність відкритої частки для іншого спадкоємця.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за реєстр.№2-704 від 29 січня 1976 року, виданим 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями померлої ОСОБА_7 є: відповідач ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (усі в рівних частках).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , його спадкоємицею стала дружина - ОСОБА_12 , згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 22 серпня 1985р., виданим Третьою Харківською державною нотаріальною конторою.

Позивачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отримали у спадщину частку домоволодіння - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого АДРЕСА_1 .

Спадкова маса, на яку видане свідоцтво, складалась із 35/400 часток домоволодіння за вказаною адресою, які були зареєстровані за померлою на праві власності. Підставою для реєстрації права власності за спадкодавцем - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - також були спадкові правовідносини. ОСОБА_8 отримала спадщину від бабусі, ОСОБА_12 , згідно із свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно з Реєстром прав власності на нерухоме майно та договорів купівлі продажу від 19.10.2017, укладених з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , співвласником домоволодіння на 390/600 є ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 118 ЦК УРСР якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов`язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок.

Відповідно до ст.562 ЦК УРСР поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст.1223 ЦК право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась одна з часток домоволодіння розміром 35/400 відкритою.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В той же час, позивачами та їх представником не заявлялись клопотання про витребування, як доказу, копії спадкової справи, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості визначити чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття або відмовою у прийнятті 35/400 спірного домоволодіння після смерті ОСОБА_7 (частка, що залишилась відкритою), тобто з`ясувати повне коло спядкоємців після померлої.

Крім того, матеріали справи містять нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 14.12.2018, відповідно до яких позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вони визнають в повному обсязі, не заперечують проти припинення їх права власності на 70/400 ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить по 35/400 часток) часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого АДРЕСА_1 , з підстав, зазначених у позові, а саме: помилка у реєстраційних документах щодо визначення розміру часток; належні їм зареєстровані частки є незначними і не можуть бути виділена в натурі; спільне володіння і користування домоволодінням є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди їх інтересам як співвласника та членам їх сім`ї. До підписання цієї заяви вони отримали від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти в якості компенсації для вирішення питання мирним шляхом. Жодних претензій майнового характеру до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в зв`язку з припиненням їх права власності на частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого АДРЕСА_1 - вони не мають.

Згідно ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі.

Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Всупереч вказаним вимогам законодавства позивачами не надано суду доказів на підтвердження внесення позивачами вартості часток ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (по 35/400 кожного) на депозитний рахунок суду.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2020 р.

Суддя І.Д. Мельникова