27.10.2020
Справа № 642/5562/20
Провадження №2/642/1601/20
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2020 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за №8241 від 15.04.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 10378,50 грн.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до ТОВ «Фінфорс», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 168-д, корп.. 2, офіс 9.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

В позовній заяві зазначено, що при її поданні позивач керується положеннями ч.12 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до ст.90 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XIIстягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При визначенні підсудності справи слід врахувати положення чинного законодавства, виходячи з наступного.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. здійснює свою діяльність за адресою: 02002, м. Київ, вул.. Р.Окіпної, 4-а, офіс 71-а.

Зі змісту позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, отримує доходи у Департаменті патрульної поліції (), що знаходиться за адресою: 03048, м. Київ, Солом`янський район, вул.. Ф.Ернста, 3, де перебуває на виконанні постанова приватного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника, відповідно якої стягуються кошти за виконавчим написом, що є місцем виконання спірного виконавчого документу в розумінні ст. ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження».

За вимогами ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

В доданих до позовної заяви документах відсутні жодні відомості про те, що приватний виконавець здійснює на території Холодногірського району м. Харкова будь-які виконавчі дії.

З урахуванням викладеного позовна заява не підсудна Ленінському районному суду м. Харкова, у зв`язку із чим підлягає передачі за належною підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва, як суду, на території юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, дана справа підлягає переданню на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст.27, 28,31, 32, 152 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Передачу заяви на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя О.В. Бородіна