РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3015/19

05 лютого 2020 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_4 як законного представника малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Законний представник малолітньої дитини ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, в якому просила суд визнати за ОСОБА_5 право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0887 га, кадастровий номер :02:006:0216, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до договору дарування від 03.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюком Ф.П., ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , представники ОСОБА_5 , прийняли в дар належну їй на праві особистої приватної спільної часткової власності 2/3 частки від 71/100 частки жилого будинку, з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_2 . Таким чином, її малолітній син ОСОБА_6 набув у власність 2/3 частки від 71/100 частки жилого будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.11.2017 року. Позивач зазначила, що вказаний житловий будинок з надвірними будівлями розміщений на земельній ділянці площею 0,0887 га, кадастровий номер :02:006:0216, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.11.2019 року, власниками земельної ділянки, на якій розташований будинок за АДРЕСА_2 на цей час є відповідач ОСОБА_2 (розмір частки 2/3), та ОСОБА_7 (розмір частки 1/3). Зазначає, що на підставі вимог ч. 1 ст. 377 ЦК України, ст. 120, 125 ЗК України до ОСОБА_5 при переході права власності на належні ОСОБА_2 2/3 частки від 71/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , перейшло і право власності на 2/3 частки земельної ділянки належні ОСОБА_2 , на якій розташований зазначений будинок. Однак, досягти згоди з відповідачем щодо реєстрації за ОСОБА_5 зазначеної земельної ділянки не вдалося, що і стало причиною звернення до суду з цим позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити з підстав викладених у позовні заяві.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзив на позовну заяву. Зокрема зазначили, що договір дарування не містить всіх істотних умов, а саме в ньому не зазначено кадастровий номер земельної ділянки на якій розташований будинок, а також, належна відповідачу частка земельної ділянки не була виділена в окремий об`єкт, а тому не може бути об`єктом цивільного права.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 с. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Частиною 2 ст. 719 ЦК України передбачено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 03.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюком Ф.П., ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , представники малолітнього ОСОБА_5 , прийняли в дар належну ОСОБА_2 на праві особистої приватної спільної часткової власності 2/3 частки від 71/100 частки жилого будинку, з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_2 (а.с.10-12).

Таким чином встановлено, що малолітній ОСОБА_5 набув у приватну спільну часткову власність 2/3 частки від 71/100 частки жилого будинку з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 102602877 від 03.11.2017 (а.с.13).

Згідно зазначеного Витягу 71/100 частка житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , розташована на земельній ділянці кадастровий номер: :02:006:0216, цільове призначення : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,0877 га.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер: :02:006:0216, площею 0,0887 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою АДРЕСА_1 перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_2 (2/3 частки) та ОСОБА_7 (1/3 частки) (а.с.14-16).

Згідно вказаної Інформації 71/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:006:0216, перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_8 ОСОБА_9 (2/3 частки) та ОСОБА_7 (1/3 частки).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до частин першої та другої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 364/515/19 від 26.12.2019 року.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 є власником 2/3 частки від 71/100 частки жилого будинку з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування, то згідно вищевикладених правових норм він набув і право власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне йому домоволодіння.

Представник відповідача на заперечення позовних вимог зазначав, що договір дарування від 03.11.2017 року укладений між ОСОБА_2 та законними представниками малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_4 не містить істотних умов, а саме не зазначений кадастровий номер земельної ділянки та належна відповідачу 2/3 частка земельної ділянки перед укладанням договору дарування не була виділена в окремий об`єкт.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Частиною 6 ст. 120 ЗК України передбачено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

З дослідженого договору дарування від 03.11.2017 року дійсно вбачається, що останній не містить зазначеного кадастрового номеру земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що договір дарування від 03.11.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюком Ф.П., відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , представники малолітнього ОСОБА_5 , прийняли в дар належну ОСОБА_2 на праві особистої приватної спільної часткової власності 2/3 частки від 71/100 частки жилого будинку, з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_2 є дійсним, сторонами не оспорював ся.

Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що вона дійсно подарувала своєму внукові ОСОБА_5 належну їй 2/3 частки від 71/100 частки жилого будинку, з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_2 .

Судом під час розгляду справи не було встановлено, а відповідачем та його представником не було надано доказів, того, що у зв`язку з відсутністю у зазначеному вище договорі дарування умови щодо зазначення кадастрового номеру земельної ділянки було порушено законні права відповідачки як дарувальника, а тому суд приходить до висновку, що викладені у відзиві заперечення щодо задоволення позову з тих підстав, що договір дарування не містить зазначеного кадастрового номеру земельної ділянки на якій розташовано предмет договору дарування, не є підставою для відмови у задоволенні позову .

Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі № 6-194 цс14.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись 377, 392 ЦК України, 120 ЗК України. ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 як законного представника малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задоволити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0887 га, кадастровий номер :02:006:0216, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 як законний представник малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .

Поовний текст рішення складено 13.02.2020 року.

СуддяО. С. Цвіркун