Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Черноусові В.С., представника позивачки адвоката Теміра І.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, який було уточнено. В обґрунтування позову зазначала, що є власником автомобіля Peugeot 307, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 13 жовтня 2016 року приблизно о 11-30 годині ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Opel Combo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по пр. Будівельників в Приморському районі м. Маріуполя, при виїзді на дорогу з житлової зони в порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїжджаючи з прилеглої території, не надав перевагу автомобілю, що належить позивачу - Peugeot 307, д/н НОМЕР_1 , внаслідок чого відбулось зіткнення. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою суду від 04.11.2016 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вартість відновлювального ремонту належного позивачеві транспортного засобу складає 56397,46 гривень. 07.03.2019 року за рахунок коштів МТСБУ України було сплачено страхове відшкодування у розмірі 10000,00 гривень. Відповідачем сплачена франшиза у розмірі 510,00 гривень. Просить стягнути з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» страхове відшкодування у розмірі 45877,46 грн. Також зазначила, що діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку оцінює у 5000,00 гривень, яка полягає у особистих переживаннях і душевних стражданнях через пошкодження транспортного засобу, тривалу неможливість його використання за призначенням, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків і потребує докладання зусиль до їх поновлення.

28 листопада 2019 року відповідачем ОСОБА_1 надано відзив на пред`явлений позов. За змістом відзиву зазначає, що 13 жовтня 2016 дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля та автомобіля позивача, в результаті якої обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Вважає, що ліміт відповідальності за полісом №АЕ №7943516 від 18.03.2016 року повністю покриває страхове відшкодування. З цих підстав просив відмовити у задоволенні пред`явлених до нього вимог у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю її представника адвоката Теміра І.В., позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник позивача - адвокат Темір І.В., діючий на ордеру, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позові, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, доводи, викладені за змістом відзиву на пред`явлений позов, підтримав та просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» у судове засідання повторно не прибув, будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надав.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2016 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Доведеними обставинами, викладеними в мотивувальній частині даного судового рішення, є наступне.

ОСОБА_1 , 13.10. 2016 року, о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем "Opel Combo", з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 НХ, по пр АДРЕСА_1 Будівельників АДРЕСА_2 , при виїзді на дорогу з житлової зони перед проїзною частиною, не надав дорогу іншому транспортному засобу, що рухався по ній, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем "Peugeot 307", з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 0771 НОМЕР_5 , під керування водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.2 ПДР України.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідує, що власником автомобіля Peugeot 307, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

Власником автомобіля Opel Combo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Отже, позивач ОСОБА_2 має право на відшкодування спричиненої їй внаслідок пошкодження належного майна матеріальної шкоди, а відповідач ОСОБА_1 , як володілець джерела підвищеної небезпеки автомобіля Opel Combo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у даному випадку має нести відповідальність за деліктними відносинами, що виникли, зокрема, з відшкодування спричиненої внаслідок ДТП шкоди.

Разом з тим, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7943516 від 18.03.2016 ПрАТ «СТ «Іллічівське» застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв забезпеченого транспортного засобу автомобіля Opel Combo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед третіми особами на випадок ДТП. Ліміти відповідальності на одного потерпілого складають: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200000,00 гривень. Розмір франшизи 510,00 гривень.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону № 1961-IV, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону № 1961-IV встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається зі звіту № 34 від 03.02.2017 про оцінку шкоди, спричиненої внаслідок ДТП власникові транспортного засобу автомобіля Peugeot 307, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 56397,46 гривень.

З довідки АТ «Приватбанк» вбачається що 07.03.2019 року МТСБУ здійснило страхове відшкодування ОСОБА_2 в сумі 10000,00 гривень.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений розмір франшизи у сумі 510,00 гривень.

Представник відповідача - ПрАТ «СТ «Іллічівське», не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, доказування належного виконання ним регламентованого Законом порядку дій з виплати страхового відшкодування, а отже його не оспорює встановленого розміру матеріальної шкоди і підстав для її стягнення.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на користь позивача ОСОБА_2 суму підтвердженого письмовими матеріалами справи прямого матеріального збитку у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, зменшеного на суму сплаченої МТСБУ у розмірі 10000,00 гривень та відповідачем ОСОБА_1 в сумі 510,00 гривень, у загальному розмірі 45877,46 гривень.

Вирішуючи позов в частині вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За положеннями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практи¬ку в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд знаходить переконливими доводи позивача ОСОБА_2 щодо порушення її нормальних життєвих зв`язків через неможливість використання автомобіля за призначенням, що потребувало від неї докладання додаткових зусиль для організації побуту, в тому числі і на відновлення своїх прав, та, враховуючи тривалість, обсяг і характер спричиненої шкоди, суб`єктивну оцінку самою потерпілою її порушених благ, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 3000,00 гривень.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги судом задоволено частково, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133-142, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» () на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , суму страхового відшкодування в розмірі 45877,46 грн. (сорок п`ять тисяч вісімсот сімдесят сім гривень 46 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: 28764143, моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).

Стягнути з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» () та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: 28764143, судові витрати зі сплати судового збору в рівних частках з кожного по 768,40 грн.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 07 лютого 2020 року.

Суддя: Н. В. Литвиненко