Провадження № 2/369/1925/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28.12.2020 Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., за участю секретаря Моргун А.Д., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, - приватний нотаріус Буржинська Дарина Василівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - приватний нотаріус КМНО Буржинська Дарина Василівна, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, - приватний нотаріус КМНО Буржинська Дарина Василівна, в якому просила суд:

встановити факт, що є рівними частки у спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

визнати земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

визначити частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спільній сумісній власності подружжя - земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, - по 1/2 частці за кожним та поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

визначити частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спільній сумісній власності подружжя - земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, - по 1/2 частці за кожним та поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 609 від 21.03.2017, видане на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 610 від 21.03.2017, видане на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 614 від 21.03.2017, видане на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 615 від 21.03.2017, видане на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

судові витрати покласти на відповідачів.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що між нею та ОСОБА_3 21.10.2004 було зареєстровано шлюб у ВРАГС Подільського району м. Києва під актовим записом № 833.

Позивач вказувала, що 20.10.2007 під час спільного подружнього проживання між нею, яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Поповичем В.С. за реєстровим № 460, відповідно до якого ОСОБА_3 було придбано земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047.

01.06.2010 ОСОБА_3 було отримано державний акт серії ЯИ № 768238 на право власності на земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047.

Також позивач зазначала, що 27.10.2007 під час спільного подружнього проживання між ОСОБА_5 , який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_6 , та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебна Л.О. за реєстровим № 4545, відповідно до якого ОСОБА_3 було придбано земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075.

29.04.2009 ОСОБА_3 було отримано державний акт серії ЯЗ № 346883 на право власності на земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.09.2015 було розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_3

02.12.2015 було видано свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1 , відповідно до якого позивач змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Також позивачу стало відомо з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буржинською Д.В. було видано:

свідоцтво про право на спадщину № 609 від 21.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину № 610 від 21.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину № 614 від 21.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину № 615 від 21.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вважала, що їй належать 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, та 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, а відповідачі є спадкоємцями всього майна їх померлого батька ОСОБА_3 , яке складається з 1/2 цих же ділянок, тому за ними слід визнати право власності по 1/4 частині цих об`єктів.

З урахуванням викладеного позивач звернулась до суду із даним позовом.

Не погоджуючись з вказаним позовом ОСОБА_1 , 26.11.2018 ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - приватний нотаріус КМНО Буржинська Д.В., в якому просив суд:

визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, с. Рожни, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :01:010:0047;

визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :11:001:0075.

Свої зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтував тим, що 21.10.2004 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

Позивач за зустрічним позовом вказував, що 29.08.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого останній отримав у кредит 96 700 доларів США строком до 29.08.2017. Виконання зобов`язань за цим договором було забезпечено згідно з договором іпотеки № 62235 від 29.08.2017 заставою двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що була особистою власністю ОСОБА_3 , та згідно з договором поруки № 137165 від 29.08.2017 порукою ОСОБА_9 .

Зі слів позивача за зустрічним позовом, дані кредитні кошти були отримані на купівлю спірних земельних ділянок.

Так, 20.10.2007 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Поповичем В.С. за реєстровим № 460, було придбано земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047.

27.10.2007 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебна Л.О. за реєстровим № 4545, було придбано земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.09.2015 було розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_3 .

Позивач за зустрічним позовом вказував, що ОСОБА_3 після розірвання шлюбу продовжував самостійно, за власні кошти здійснювати виплати за кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів своїм дітям.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, спадкоємцями його майна є його діти відповідачі за первісним позовом.

У листопаді спадкоємці ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса КМНО Буржинської Д.В. із заявами про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу № 2/2016 до майна померлого ОСОБА_3 .

Позивач за зустрічним позовом вказував, що 21.03.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буржинською Д.В. було видано:

свідоцтво про право на спадщину № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину № 610 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину № 614 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована с. Рожни Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:010:0047, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину № 615 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, окрім майна, що належало на праві власності ОСОБА_3 залишилось і кредитне зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2007 у розмірі 24 824,24 доларів США, що підтверджується вимогами банку, направленими 18.01.2016.

Позивач за зустрічним позовом зауважив, що весь цей час ОСОБА_1 не зверталась ні до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва на частину майна у спільній сумісній власності, ні до банку щодо погашення боргу. На вимогу банку ОСОБА_1 сплатити кредит відмовилась.

Позивач за зустрічним позовом повідомив банк про смерть позичальника та надав копію витягу з реєстру спадкових справ на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті позичальника.

Зі слів позивача за зустрічним позовом, у квітні 2017 року ним було повністю погашено кредит у розмірі 24 824,24 доларів США, що підтверджується довідкою від 07.04.2017 щодо відсутності непогашених та отриманих кредитів в АТ «УкрСиббанк».

Позивач ОСОБА_2 вважав, що, враховуючи те, що він повернув кошти за договором, за яким ОСОБА_3 є позичальником, а відповідач ОСОБА_1 є поручителем, за ним має бути визнано право власності на зазначені земельні ділянки, так як ним була погашена заборгованість по кредиту, який був отриманий для покупки спірних земельних ділянок, але не повернутий, а позивач сплатив кредит у розмірі 721 679,40 грн., що перевищує вартість земельних ділянок, на які ОСОБА_1 заявляє вимоги.

З урахуванням викладеного позивач за зустрічним позовом звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 17.10.2018 було відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 26.11.2018, з урахуванням ухвали суду від 08.04.2019 про виправлення описки, було:

витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Поповичем В.С. за реєстровим № 460;

витребувано з Київського державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебна Л.О. за реєстровим № 4545;

витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буржинської Дарини Василівни належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 13.03.2019 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, - приватний нотаріус Буржинська Дарина Василівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - приватний нотаріус КМНО Буржинська Дарина Василівна, про визнання права власності в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 13.03.2019 було:

витребувано з Пенсійного фонду України, (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9) відділу персоніфікованого обліку стосовно розміру нарахованої грошової винагороди та/або заробітної плати у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) за період з серпня 2007 року по даний час та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) за період з серпня 2000 року по 12.04.2016;

витребувано у Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (04070, м.Київ, вул. Андріївська, 2/12): документи, що підтверджують сплату/погашення отриманого ОСОБА_3 кредиту за Договором про надання споживчого кредиту №0 у ПАТ «УкрСиббанк»; належним чином завірену копію кредитної справи та всі наявні документи по споживчому кредиту № від 29 серпня 2007 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , а також відомості щодо погашення заборгованості по вказаному кредитному договору; дати та розміри сплаченого ОСОБА_3 кредиту за Договором про надання споживчого кредиту №.

Ухвалою суду від 12.06.2019 було витребувано у Акціонерного товариства «УкрСиббанк» документи: 1. що підтверджують сплату/погашення отриманого ОСОБА_3 кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 0 у ПАТ «УкрСиббанк»; 2. Належним чином завірену копію кредитної справи та всі наявні документи по споживчому кредиту № від 29.08.2007, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , а також відомості щодо погашення заборгованості про вказаному кредитному договору; 3. Вказати дати та розміри сплаченого ОСОБА_3 кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № .

Ухвалою суду від 30.09.2019 було закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті.

Сторони та третя особа в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Позивач за первісним позовом свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Відповідач ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти задоволення первісних позовних вимог заперечував, просив залишити їх без задоволення. Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити. Третя особа свою позицію суду щодо позовів не повідомила.

01.04.2019 ОСОБА_1 подала відзив на зустрічну позовну заяву, в якій заперечувала проти вимог ОСОБА_2 , просила відмовити у їх задоволенні, вказувала на те, що факт погашення боргу позивачем за зустрічним позовом ніяким чином не впливає на її право в спільній сумісній власності, а може стосуватись лише іншого спадкоємця відповідача ОСОБА_2 , до того ж, станом на момент звернення її до суду з первісним позовом ніякого кредитного зобов`язання не існувало.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, показання свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_10 у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити частково, а зустрічний позов залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 21.10.2004 було зареєстровано шлюб у ВРАГС Подільського району м. Києва під актовим записом № 833, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 .

29.08.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого останній на споживчі потреби отримав у кредит 96 700 доларів США строком до 29.08.2017. Виконання зобов`язань за цим договором було забезпечено згідно з договором іпотеки № 62235 від 29.08.2017 заставою двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та згідно з договором поруки № 137165 від 29.08.2017 порукою ОСОБА_9

20.10.2007 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Поповичем В.С. за реєстровим № 460, ОСОБА_3 , від імені якого за довіреністю виступала позивач за первісним позовом, було придбано земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зі змісту п. 6.6 вказаного договору вбачається, що ОСОБА_11 давала нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_3 на придбання даної земельної ділянки.

01.06.2010 ОСОБА_3 було отримано державний акт серії ЯИ № 768238 на право власності на земельну ділянку, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

27.10.2007 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебна Л.О. за реєстровим № 4545, ОСОБА_3 було придбано земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку. При цьому ОСОБА_11 давала нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_3 на придбання даної земельної ділянки, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією цієї згоди, посвідченої 26.10.2007 приватним нотаріусом КМНО Бойко О.В. за реєстровим № 8392.

29.04.2009 ОСОБА_3 було отримано державний акт серії ЯЗ № 346883 на право власності на земельну ділянку, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку.

У ході розгляду справи суду не було надано належних та допустимих доказів того, що вказані земельні ділянки були набуті померлим ОСОБА_3 під час шлюбу з ОСОБА_1 саме в особисту власність.

08.07.2015 ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Заслоцькою Л.І. за реєстровим № 596, відповідно до якого ОСОБА_3 заповів все своє майно в рівних частинах своєму синові ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.09.2015 було розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_3

02.12.2015 було видано свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1 , відповідно до якого позивач змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 12.04.2016.

З огляду на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах спадкової справи, на час смерті ОСОБА_3 йому на праві власності належали, в тому числі й:

земельна ділянка, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

земельна ділянка, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку.

У шестимісячний строк після смерті спадкодавця, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буржинської Д.В. із заявами про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ПАТ «УкрСиббанк» було надіслано до приватного нотаріуса КМНО Буржинської Д.В. за вх. № 33/01-14 від 01.03.2017 претензію до спадкоємців боржника ОСОБА_3 про повернення боргу у сумі 25 799,91 долар США.

Згідно з актом приймання-передачі від 04.04.2017 ПАТ «УкрСиббанк» передало ОСОБА_2 , як спадкоємцю ОСОБА_3 , договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки ПАТ «УкрСиббанк» № 935-1/39 від 07.04.2017 ОСОБА_3 не має станом на 07.04.2017 отриманих та непогашених кредитів в АТ «УкрСиббанк».

Відповідно до листа АТ «УкрСиббанк» за вх. № 27496 від 18.07.2019 ОСОБА_2 було сплачено кошти на погашення кредитної заборгованості за договором, № 0 від 29.08.2007:

24.02.2017 10 000,00 доларів США;

30.03.2017 5 330,00 доларів США;

03.04.2017 10 469,91 доларів США.

21.03.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буржинською Д.В. було видано:

свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 609 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 610 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 614 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 615 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Частиною 4 ст. 369 ЦК України визначено, що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

З урахуванням ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

З огляду на ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

З огляду на ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Частиною 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

З огляду на ч.ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно з ч. 1 ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

З огляду на правовий висновок ВП ВС, викладений у постанові від 21.11.2018 у справі № 372/504/17, підтверджено абсолютну презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) та від 11.12.2019 у справі № 414/811/17, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто, в результаті аналізу правових норм, з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини суд приходить до наступних висновків.

Так як спірні земельні ділянки були придбані померлим ОСОБА_3 під час його шлюбу з позивачем ОСОБА_1 , яка давала згоди на придбання цих ділянок, вони є спільним майном подружжя. А отже, позивачу за первісним позовом належить:

1/2 частина земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

1/2 частина земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Доводи відповідачів за первісним позовом про те, що на придбання вказаних земельних ділянок померлим ОСОБА_3 було взято кредит, який начебто було сплачено вже після розірвання шлюбу з позивачем за первісним позовом, а тому спірні земельні ділянки не можуть бути спільним майном подружжя, не були підтверджені наданими суду доказами, так як даний факт не було відображено у самому кредитному договорі та у документах, на підставі яких було вказаний договір укладено, дати укладання кредитного договору та дати купівлі спірних земельних ділянок досить віддалені одна від одної, доказів того, що померлим ОСОБА_3 за придбання цих ділянок було переказано кошти саме з кредитного рахунку, суду надано не було. До показів свідка ОСОБА_10 суд критично ставиться, так як вони не підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

Також суд зважає на те, що відповідачам за первісним позовом вже було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки, що в рамках даної справи відповідачем ОСОБА_2 було подано зустрічний позов, а іншим відповідачем ОСОБА_2 було підтримано цей зустрічний позов, що вказує на невизнання прав ОСОБА_1 з боку спадкоємців, тому захист останньою свого порушеного права у позасудовому порядку згідно зі ст. 1300 ЦК України, на чому наполягали відповідачі за первісним позовом, не дасть позитивних результатів.

З огляду на вказане суд задовольняє вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спірні земельні ділянки по 1/2 частині на кожну, а вимоги про визнання недійсними оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за заповітом задовольняє частково, лише в тій частині, в якій вони порушують право позивача на її майно, зменшивши розмір частки кожного з відповідачів на кожну спірну земельну ділянку до 1/4, що відповідає вимогам ст. 1301 ЦК України.

Позовні вимоги про встановлення факту, що є рівними частки у спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання спірних земельних ділянок об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя, про визнання права власності за відповідачами за первісним позовом на частки у спірних земельних ділянках суд залишає без задоволення, оскільки дані обставини вбачаються з вимог законодавства і позивач не вповноважена просити суд визнати право власності за відповідачами, так як це не є способом захисту її прав.

Зустрічні позовні вимоги суд залишає без задоволення, так як вони не відповідають вимогам ст. 1282 ЦК України, більш того, їх задоволення не можливе з огляду на те, що на ім`я позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки. Крім того, факт того, що позивач за зустрічним позовом, як спадкоємець позичальника, сплатив заборгованість спадкодавця по кредитному договору, не спростовує того, що спірні земельні ділянки є спільним сумісним майном спадкодавця та позивача за первісним позовом і остання з огляду на це має право власності на 1/2 частину кожної із спірних земельних ділянок.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про відмову у задоволені зустрічного позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів за первісним позовом на користь ОСОБА_1 порівну сплачений при подачі позову до суду судовий збір з урахуванням тієї частини вимог, що була задоволена, тобто по 1 453,72 грн. з кожного.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 321, 328, 355, 368, 369, 372, 392, 1216-1218, 1225, 1226, 1233, 1268, 1270, 1278, 1282, 1296, 1300, 1301 ЦК України, ст.ст. 60, 65, 68-70 СК України, рішення ЄСПЛ (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010), ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, - приватний нотаріус Буржинська Дарина Василівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 609, видане 21.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним в частині 1/4 частини даної земельної ділянки, залишивши у власності ОСОБА_2 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 610, видане 21.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним в частині 1/4 частини даної земельної ділянки, залишивши у власності ОСОБА_2 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом АДРЕСА_3 , видане 21.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним в частині 1/4 частини даної земельної ділянки, залишивши у власності ОСОБА_2 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,1063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, кадастровий номер :01:010:0047, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 615, видане 21.03.2017 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недійсним в частині 1/4 частини даної земельної ділянки, залишивши у власності ОСОБА_2 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,1600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:001:0075, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 453,72 грн. (однієї тисячі чотирьохсот п`ятдесяти трьох гривень 72 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 453,72 грн. (однієї тисячі чотирьохсот п`ятдесяти трьох гривень 72 копійок).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - приватний нотаріус КМНО Буржинська Дарина Василівна, про визнання права власності відмовити.

Інформація про позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Інформація про відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 .

Інформація про відповідача за первісним та зустрічним позовами: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_6 .

Інформація про третю особу: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буржинська Дарина Василівна, РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_7 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковальчук