УХВАЛА

Справа № 564/3335/20

31 грудня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л. А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання неправомірними бездіяльності та дії суб`єктів владних повноважень, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання неправомірними бездіяльності та дії суб`єктів владних повноважень та стягнення моральної і матеріальної шкоди.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачами заявлено до Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області вимоги, а саме: про визнання неправомірними бездіяльність та дії Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області по факту несвоєчасного розгляду заяв ОСОБА_1 ; про визнання неправомірними бездіяльність та дії Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області по факту неповідомлення ОСОБА_1 про прийняте рішення у письмовій формі; про визнання факту триваючого правопорушення з боку Міністерства соціальної політики України по факту не розгляду заяви від 12 вересня 2020 року; про визнання факту триваючого правопорушення з боку Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області по факту не виплати одноразової допомоги за 2018 рік (чи за 2019 рік, як так буде встановлено судом); про визнання факту дискримінації ОСОБА_1 з боку Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області по факту відмови у наданні одноразової допомоги за 2018 рік, якщо судом буде встановлено такий факт відмови; про визнання факту позбавлення майна ОСОБА_1 та пов`язаних з цим законних очікувань заснованих на нормі права; про визнання порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції по факту порушення принципу «доброго врядування», що ставило та ставить нині ОСОБА_1 у стан правової невизначенності; стягнути з відповідачів Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі п`ятсот вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень, або зобов`язати відповідачів сплатити вказані у абзацах 25.4, 30,6 допомоги на суму вісімсот вісімдесят чотири гривні п`ятдесят копійок з кожного: за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України та Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, або за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку на користь позивача ОСОБА_1 з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України Державної казначейської служби України; стягнути з відповідачів Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, Держави Україна у особі Державна казначейська служба України за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на користь ОСОБА_1 з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України моральну шкоду у розмірі триста сорок п`ять тисяч гривень; стягнути на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі одна тисяча сімсот гривень, або зобов`язати відповідачів сплатити вказану суму за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України та Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, або за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України Державної казначейської служби України; стягнути з відповідачів Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, Держави Україна у особі Державна казначейська служба України на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України у розмірі сто тридцять п`ять тисяч гривень.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2, 3 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до ч.2 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.27 Кодексу адміністративного судочинства України (Виключна підсудність), адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Заявляючи позовні вимоги до Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області позивачі фактично оскаржують дії (рішення) суб`єктів владних повноважень.

Відтак, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки є публічно-правовим і відноситься до юрисдикції адміністративного суду, а тому у відкритті провадження у справі належить відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.186 Цивільного процесуального кодексу України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.186, 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства соціальної політики України, Костопільського управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання неправомірними бездіяльності та дії суб`єктів владних повноважень та стягнення моральної і матеріальної шкоди - відмовити.

Позовну заяву повернути позивачам ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяЛ. А. Грипіч