Справа № 289/1070/20
Номер провадження 2/289/613/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2020 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22.01.2014 перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання та в період шлюбу народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час сім`я фактично носить формальний характер, сторони не проживають разом протягом тривалого часу, шлюбні відносини припинені, спільного господарства сторони не ведуть, відновлення подружніх стосунків позивач вважає неможливим, майнових спорів між ними немає. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Ухвалою від 24.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 29.10.2020 з викликом сторін (а.с.22), копію ухвали направлено сторонам у справі, а відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками на 13 арк., відправлення вручено особисту адресату 30.07.2020 (а.с.26).

Належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися, 29.10.2020 позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.27), а відповідач жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направляв.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.01.2014 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Сторони являються батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10,11,12).

Із довідки Осичківського старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про склад сім'ї від 30.06.2020 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 , склад сім`ї: чоловік - ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Як зазначає у позові позивач, сторони на протязі тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення з відповідачем не можливе.

Зазначені обставини не спростовані та не заперечуються відповідачем.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначивши про припинення шлюбних відносин, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення.

З наведених положень вбачається, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, а згідно положень ч. 2 ст. 114 цього ж Кодексу у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Положеннями статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Враховуючи те, що позивачка просила місцем проживання малолітніх дітей визначити її місце проживання, та те, що відповідач будь-яких заперечень не подав, суд вважає, що місцем проживання малолітніх дітей, слід визначити місце проживання їх матері.

Керуючись ст. 110, 112, 115, 160 СК України, ст. 2, 4, 76-81, 89, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб міжОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 22.01.2014 виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис №1.

Відновити позивачеві після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Визначити місце проживання малолітніх дітей:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. С. Сіренко