Справа № 1401/1672/12
Провадження № 6/467/16/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ПАРІС" про заміну стягувача у виконавчому провадженні

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року ТОВ "Фінансова компанія ПАРІС" звернулася в з заявою до Арбузинського районного суду Миколаївської області про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заяви, заявник вказував, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2012 року, ухваленого по цивільній справі № 467/1672/12 за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором.

23 квітня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК ПАРІС" був укладений Договір відступлення права вимоги № 2230/К. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 001-14051-010408 від 1 квітня 2008 року.

ТОВ "ФК ПАРІС" набуло права вимоги за кредитним договором № 001-14051-010408 від 1 квітня 2008 року.

Представник заявника, посилаючись на те, що до нього перейшли усі права кредитора щодо стягнення суми боргу, просив замінити сторону, яка вибула із виконавчого провадження ПАТ "Дельта Банк" на ТОВ "ФК ПАРІС".

У судове засідання сторони не з`явилися.

У відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2012 року, ухваленого по цивільній справі № 467/1672/12 за позовом відкритого акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором.

23 квітня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК ПАРІС" був укладений Договір відступлення права вимоги № 2230/К. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 001-14051-010408 від 1 квітня 2008 року.

ТОВ "ФК ПАРІС" набуло статусу Нового Кредитора та отримало права грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ "Дельта Банк".

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, з п.п 1,2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, суд приходить до того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Таке відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду України №6-122цс13 від 20 листопада 2013 року.

Виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 258-261, ст.442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ПАРІС" про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ПАРІС" по справі № 467/1672/12 за позовом відкритого акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 15 днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива