печерський районний суд міста києва
11 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Бусик О.Л.
за участю секретаря судових засідань Диба І.В.
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
У грудні 2019 року позивачі звернулися до суду із даним позовом, в якому просили суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовують, тим що позивачі є наймачами вказаної квартири. У квартирі також зареєстрована відповідач.
З 2012 року і до теперішнього часу відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, квартирою не цікавиться та не виявила бажання вселитися в зазначену квартиру.
Позивачі вказували, що на протязі останніх семи років вимушені нести витрати щодо сплати комунальних послуг з розрахунку на трьох осіб, включаючи відповідача.
Посилаючись на викладене, просили суд задовольнити позов, До позовної заяви додали клопотання про розгляд справи у їхню відсутність.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Повідомленням суду від 12 грудня 2019 року учасників справи повідомлено про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження 27 січня 2020 року, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.
Представник позивача - ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та її представника.
Відповідач до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подала.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась. При цьому, позивачі не заперечують проти такого вирішення справи.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивачі є наймачами та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 .
У зазначеній квартирі також зареєстрована відповідач.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
На підтвердження факту не проживання відповідача в спірному жилому приміщенні позивачі надали акт від 20 листопада 2019 року про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2012 року і до теперішнього часу.
Виходячи зі змісту статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов`язана з будь-якими іншими правами особи. Відповідно до статті 7 цього Закону, підставою для зняття з реєстрації проживання є рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням і проводиться протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази відповідачем не спростовані, вона не скористались своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про відсутність відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців та доказів про поважність причин такої відсутності суду не надано, що є правовою підставою для зняття її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 71,72 ЖК України, Законом України від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 353 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 судовий збір по справі у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Печерським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Печерського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання через Печерський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2020 року.
Суддя: О.Л. Бусик