Справа № 589/1932/20
Провадження № 2/589/1050/20
16 листопада 2020 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
за участі секретаря судового засідання: Ніколаєнко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою,-
У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з підстав, викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, відзиву не надала.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 16 листопада 2020 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Таким чином, за змістом вимог ст. 1047 ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики.
Враховуючи, що в розписці від 11.12.2019р. зазначені сторони зобов`язання (позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передається, строк повернення позики та особистий підпис позичальника, тобто, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, і грошові кошти, які є предметом позики, передані відповідачу, суд дійшов висновку про укладення цього договору відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Але в порушення приведених умов договору позики, укладеного між сторонами по справі, вимог ст.ст. 525, 526, 629, 1048, 1049 ЦК України, одержана відповідачем позика по спливу встановленого договором строку її повернення Позичальником не повернута.
Неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань змусило позивача звернутися за захистом своїх майнових прав до суду.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з викладенням заперечень, доказів на їх підтвердження, в судове засідання не з`явився без поважних причин.
Підсумовуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 18.12.2020р.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області А.Р.Курбанова