КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 лютого 2020року м. Київ

[1]

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В., перевіривши виконання вимог статті 356 ЦПК України по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року,

встановив:

ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року заяву було задоволено. Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч. 1, 2, 8 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Так, апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 підписана ОСОБА_2 , Матеріали справи містять світлокопію довіреності від імені відповідача, однак дана копія не завірена належним чином, а тому не може бути належним доказом повноважень представника представляти інтереси ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції (а.с 103 т. 2).

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для надання належних доказів на підтвердження повноважень представника апелянта.

Крім того, при звернені до суду з апеляційною скаргою апелянтом не було надано доказів про сплату судового збору.

Апеляційна скарга містить посилання на положення п. 3 ч. 2 ст. ст. 3 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для звільнення від обов`язку сплати судового збору.

Разом з тим, положеннями п. 3 ч. 2 ст. ст. 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 звернувся від імені ОСОБА_1 із апеляційною скаргою на ухвалу, постановлену за наслідками розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, а не вирішення питань, передбачених ст. 435 ЦПК України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами, внесеними постановою № 10 від 25 вересня 2015 року, роз`яснено, що підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду залежно від того, здійснюються такі дії юридичною особою (фізичною особою-підприємцем) чи фізичною особою.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про приєднання до них, на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір»справляння судового збору за подання тих заяв(скарг), за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Судовий збір справляється за подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» сплата судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виноситься відповідні ухвали. Така позиція міститься і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року (№ 12-66гс18).

Відповідно до пп.9 п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з встановленням апелянту строку для усунення зазначеного недоліку - сплати судового збору в розмірі в розмірі 420 грн. 40 коп. на платіжні реквізити: отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101; код отримувача (за кодом ЄДРПОУ) 38050812; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026010; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст.ст. 357,185 ЦПК України суддя,

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року залишити без руху.

Встановити апелянту п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення недоліку у встановлений строк, його апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

№ справи: 756/10203/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5060/2020

Головуючий у суді першої інстанції: Жук М.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.