Ухвала

14 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 761/41243/16-ц

провадження № 61-2677ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», треті особи: комунальне підприємство об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», публічне акціонерне товариство «Київенерго», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок завданих збитків,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась у суд з позовом до відповідачів ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та на підставі статті 1166 ЦК України просила суд стягнути на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 22 476,33 грн до яких входить сума 4 930,83 грн витрат на проїзд та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 . 01 серпня 2016 року о 16-00 год. біля будинку АДРЕСА_1 , де вона мешкає, на її автомобіль впало дерево, яке пошкодило транспортний засіб.

Згідно протоколу огляду автомобіль має пошкодження у вигляді вм`ятин на даху, подряпин на капоті, пошкодження антени, відірваний молдінг лобового скла з правої сторони, пробито заднє ліве колесо, виявлена вм`ятина над лобовим склом зліва та правою пасажирською дверкою. В результаті падіння дерева на автомобіль було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 17 545,50 грн. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відмовилась відшкодовувати збитки, повідомивши про відсутність вини організації у її спричиненні. Підприємство повідомило про те, що ним було укладено договір щодо надання послуг по утриманню будинків з ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», яке і має нести відповідальність за падіння дерева на прибудинковій території. Вважала, що падіння дерева сталось внаслідок неналежного виконання відповідачами обов`язків по догляду за зеленими насадженнями, а оскільки спричинена матеріальна шкода не сплачена, вона звернулася до суду за захистом порушеного права про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Моральну шкоду обґрунтовувала емоційними стражданнями родини, порушенням звичайного способу життя, негативним впливом на стан здоров`я.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» солідарно на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 30 931,54 грн, на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 162,50 грн з кожного та витрати на проведення експертизи у розмірі по 1 547,50 грн з кожного.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився суду апеляційної інстанції, мотивоване тим, що пошкодження транспортного засобу позивача сталося внаслідок неправомірної бездіяльності відповідачів, зокрема КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», який не вжив належних заходів щодо догляду за зеленими насадженнями на прибудинковій території, що призвело до падіння дерева на транспортний засіб позивача.

05 лютого 2020 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» за допомогою засобів поштового зв`язку звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року в указаній вище справі.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, питання відкриття касаційного провадження у цій справі вирішується у порядку, визначеному ЦПК України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяв на час подання касаційної скарги, далі - ЦПК України).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 32 476,33 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 х 100 = 210 200).

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», треті особи: комунальне підприємство об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», публічне акціонерне товариство «Київенерго», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок завданих збитків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький