Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1340/20
Провадження № 2/542/664/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 листопада 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі судді Афанасьєвої Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Стовбинодолинська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

До Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Стовбинодолинська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам частини 2 статті 95, частини 5 статті 177, частини 2 статті 175 ЦПК України, а також п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК .

Згідно з п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вказаних норм в позовній заяві не вказані: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі) відповідача, а також ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) третьої особи.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Такі копії, відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України, мають бути належним чином засвідчені.

А саме: згідно із ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого посвідчення.

Так, в порушення ч.ч.2, 5 ст.95, ч.5 ст.177 ЦПК України позивачем додано до позовної заяви копії письмових доказів, які належним чином не засвідчені.

За змістом положень ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Проте, позовну заяву не можна вважати такою, що подана у відповідності до зазначеної вимоги та підписана саме позивачем, оскільки до суду подано не оригінал позовної заяви, а її копію.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, сплачується у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом у позовній заяві викладено вимоги майнового характеру щодо визнання право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пунктах 11, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Відповідно до пункту а пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 .12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Позивачем визначено ціну позову у розмірі 6586,36 грн. та судовий збір сплачений в розмірі 840,80 грн. При цьому позивач зазначив, що орієнтировний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести, становить близько 3000 грн., з яких 2259 грн. 62 коп. судовий збір.

На підтвердження же вартості майна, з приводу якого виник спір, позивачем до матеріалів справи не надано жодного документу, який би підтверджував дійсну вартість нерухомого майна станом на час подання позову, а інформація викладена в сертифікатах на майнові паї стосується розмірів майнових паїв та датовані 2000 роком; у акті прийому-передачі вартість гаражу зазначена в розмірі 5805,50 грн., який датований 17.04.2001 року.

Для визначення ціни позову позивачу слід долучити до позовної заяви оцінку вартості майна станом на час звернення до суду, чи інший доказ про вартість нерухомого майна та визначити дійсну ціну позову у відповідності до ч. 2 ст.176 ЦПК України, щодо вимог майнового характеру та в разі необхідності доплатити судовий збір.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Стовбинодолинська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, про що повідомити позивача.

Позивачу роз`яснити, що в разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва