КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 лютого 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 368/519/18

Головуючий у першій інстанції - Закаблук О.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5327/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21 червня 2019 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 2 336 980 грн. 73 коп. заборгованості за договором позики, а також 8 810 грн. 00 коп., сплачених позивачем судових витрат у вигляді судового збору при подачі позовної заяви (а.с. 207-208, 209-224).

Не погодившись з рішенням районного суду, 12 лютого 2020 року адвокат Матюшенков Д.В. від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (а.с. 229-232).

18 лютого 2020 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 19 лютого 2020 року передана судді-доповідачу.

Статтею 356 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Так, відповідно до п. 1 ч. 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з пп. 15.4 п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду (правова позиція Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Матюшенков Д.В. підписав та подав апеляційну скаргу на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 червня 2019 року від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , проте, доказів на підтвердження своїх повноважень як представника до скарги не долучив.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції адвокатом Матюшенковим Д.В. було подано на підтвердження своїх повноважень копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію ордера серії КС №393717 на надання правової допомоги ОСОБА_1 , в якому в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» зазначив «у всіх установах, підприємствах та організаціях та усіх судах» (а.с. 90, 91).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З урахуванням наведених обставин, апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені на здійснення представництва, не позбавляє права повторного звернення до апеляційного суду в порядку, встановленому законом, не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на судовий захист шляхом судового розгляду справи учасником справи особисто або через представника.

Керуючись ст. 185, п. 1 ч. 5 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 червня 2019 року - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець