ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2769/20 Справа № 199/8415/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (далі ТОВ ОТП Факторинг Україна) у жовтні 2014 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів виниклу заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК» (ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ML-307/026/2008. Відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті на загальну суму 105 885,00 доларів США., зі сплатою 3,99% річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором було укладено договори поруки з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з кожним окремо. Згідно умовдоговору поруки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порядку та на умовах передбачених договором поруки зобов`язалися нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором щодо повернення основної суми кредиту, відсотків за користування кредитом, пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільове використання.

Станом на 14 липня 2014 року загальна заборгованість відповідачів перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №ML-307/026/2008 від 24.01.2008 року складає 1 374 621,96 грн., з яких: 103 699,22 доларів США, що дорівнює 1 212 243,88 грн. - заборгованість по кредиту, 13 890,34 доларів США, що дорівнює 162 378,08 грн. - заборгованість по відсоткам.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ОТП» Факторинг Україна» суму заборгованості у розмірі 1 374 621,96 грн., а також судовий збір 3 654,00 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року позов банку задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-307/026/2008 від 24 січня 2008 року в розмірі 1 374 621,96 грн., яка складається з: 103 699,22 доларів США, що дорівнює 1 212 243,88 грн. - заборгованість по кредиту, 13 890,34 доларів США, що дорівнює 162 378,08 грн. - заборгованість по відсоткам, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., а всього 1 378 275, 96 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього суми заборгованості, посилаючись на те, що пред`явлення до нього позову є предвчасною вимогою, оскільки банк не повідомляв поручителя про неналежне виконання боржником боргових зобов`язань.

Також не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з неї суми заборгованості, посилаючись на те, що банком не було її повідмолено про виниклу заборгованість та неналежне виконання боржником кредитних зобов`язань, а тому вимога є предвчасною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК» (ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ML-307/026/2008 від 24 січня 2008 року.

Відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті на загальну суму 105 885,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами встановленої плаваючою процентною ставкою в розмірі 3,99%. (п.п. 2,3 ч.1, п.п. 1.1, 1.4, 1.5, 1.6 ч.2 кредитного договору).

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 24 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №SR-307/027/2008.

Також з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 24 сінчя 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-307/026/2008.

Згідно умов п.п. 1.1, 2.1, 2.1 договорів поруки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порядку та на умовах передбачених договором поруки зобов`язалися нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором щодо повернення основної суми кредиту, відсотків за користування кредитом, пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільове використання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав ОСОБА_3 споживчий кредит, однак відповідачі умови договору належним чином не виконують, суму кредиту та нараховані відсотки банку не сплачують, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1 374 621,96 грн., з яких: 103 699,22 доларів США, що дорівнює 1 212 243,88 грн. - заборгованість по кредиту, 13890,34 доларів США, що дорівнює 162 378,08 грн. - заборгованість по відсоткам.

Правонаступником ПАТ «ОТП Банк» прав вимоги за вказаним кредитним договором є ТОВ «ОТП» Факторинг Україна» відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що виникла заборгованість за кредитним договором підлягає також стягненню з поручителів у повному обсязі, стягуючи суму боргу суд виходив з солідарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зобов`язання ОСОБА_3 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає за порушення зобов`язання боржником.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, відповідно до частин 1 та 2 статті 554 цього ж Кодексу, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, статтею 554 ЦК України передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, тоді як, якщо ж зобов`язання забезпечується кількома поручителями, які надали поруку за різними договорами поруки, то останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. У такому випадку кредитор має право пред`явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Судом встановлено, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено окремі договори поруки, за умовами яких кожен з поручителів зобов`язався окремо відповідати перед кредитором по зобов`язаннях ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з позовними вимогами про стягнення заборгованості по кредиту з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як з солідарних боржників. Виходячи з викладеного колегія суддів приходить до висновку, що заборгованість підлягає стягненню в солідарному порядку з боржника та з кожного поручителя окремо, відповідно до умов договору та норм закону.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції чинній на час укладання договору поруки та звернення до суду з позовом) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Якщо умовами договору кредиту передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, можна зробити висновок, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, оскільки у справі, яка переглядається, кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає у такому ж розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як установлено кредитним договором, то з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 559 ЦК України починається перебіг шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.

Якщо банк пред`явив вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що з позовними вимогами кредитор звернувся до суду 07 жовтня 2014 року, тому враховуючи положення ст.559 ЦК України заборгованість за кредитом підлягає стягненню з поручителя за період починаючи з 07 квітня 2014 року. Таким чином враховуючи визначений договором графік внесення щомісячних платежів заборгованість підлягає стягненню починаючи з платежу від 24 квітня 2014 року та складає у розмірі 850 982, 32 грн. та становить заборгованість за кредитом. Щодо стягнення відсотків з поручителів, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволені вимог в цій частині, оскільки відповідно до графіку заборгованості відсотки нараховано за період з 28 липня 2009 року по 12 листопада 2010 року, тобто поза межами шестимісячного строку для звернення з вимогою до поручителів.

Таким чином, враховуючи наведені норми закону, умови договору, невиконання позичальником зобов`язань щодо внесення чергових платежів, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Заборгованість підлягає стягненню з відповідачів в наступному порядку, необхідно стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №ML-307/026/2008 від 24 січня 2008 року, яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 850 982, 32 грн. В іншій частині позовні вимоги до поручителів задоволенню не підлягають.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Щодо позовних вимог банку до основного боржника ОСОБА_3 колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителів, колегія суддів приходить до висновку, що інша частина заборгованості підлягає стягненню лише з боржника, тобто з ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість у розмірі 523 594, 64 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 361 261, 56 грн. та заборгованості по відсоткам 162 378, 08 грн.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягненню заборгованості з відповідачів на користь позивача в вищезазначеному порядку.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову, а саме з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 754, 02 грн. з кожного, з ОСОБА_3 2 145, 96 грн. Виходячи з часткового задоволення апеляційних скарг з позивача підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 2 087,72 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () заборгованість за кредитним договором №ML-307/026/2008 від 24 січня 2008 року, яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 850 982, 32 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () заборгованість за кредитним договором №ML-307/026/2008 від 24 січня 2008 року, яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 850 982, 32 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () заборгованість за кредитним договором №ML-307/026/2008 від 24 січня 2008 року у розмірі 523 594, 64 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 361 261, 56 грн. та заборгованості по відсоткам 162 378, 08 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () судовий збір за подання позовної заяви по 754, 02 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 145, 96 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 087,72 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 087,72 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров