Справа № 645/3898/14-ц
Провадження № 2-п/645/24/20
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Іващенко С.О.,

секретаря судових засідань Гурської С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Романенко Наталії Анатоліївни про перегляд заочного рішення суду від 29.02.2016 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29 лютого 2016 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (, п/р № НОМЕР_2 а ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 12 серпня 2008 року в розмірі 5 272 дол. США 63 центів, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 22.04.2014 року становить 59 303 грн. 66 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 4 246 дол. США 51 центів, що за курсом НБУ станом на 22.04.2014 року становить 47 762 грн. 42 коп; заборгованості за відсотками 930 дол. США 29 центів, зо за курсом НБУ станом на 22.04.2014 року становить 10 463 грн. 39 коп; пені за несвоєчасне повернення кредиту 95 дол. США 83 центів, що за курсом НБУ станом на 22.04.2014 року становить 1 077 грн. 85 коп., а також судовий збір у розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 04 коп. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року замінено у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів № 645/38983/14-ц, виданих Фрунзенським районним судом м. Харкова 16.05.2016 р., про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 12.08.2008 р., стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ФІНРАЙТ».

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Романенко Н.А., яка діє на підставі договору про надання правових послуг б/н від 27.02.2020, звернулась до суду з заявою про перегляд зазначеного заочного рішення, в обґрунтування якої зазначила, що справу було розглянуто без належного повідомлення відповідача та дослідження всіх обставин, відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та надати суду докази безпідставності позовних вимог, що має істотне значення для вирішення справи. Також в заяві зазначено, відносно відповідача було порушено принцип процесуальної рівності сторін та право на справедливий розгляд справи судом.

15.12.2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Згідно п.9 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання, належним чином повідомлені заявник представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Романенко Н.А. та відповідач ОСОБА_1 не з`явились, через канцелярію суду надана заява, якою представник відповідача просить розглянути заяву про перегляд заочного рішення у їх відсутність, просить скасувати заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2016 року з підстав, зазначених в заяві.

Представник ТОВ «Фінансова кампанія «Фінрайт» Панфьоров Ф.О., який діє на підставі довіреності №9 від 03.09.2019, будучі повідомленим належним чином, до судового засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, якою просив у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 29.02.2016 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити, розгляд заяви проводити без його участі. Також, даною заявою просив замінити сторону позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ТОВ «Фінансова кампанія «Фінрайт».

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вислухавши позицію позивача та відповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих трьох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29 лютого 2016 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (, п/р № НОМЕР_2 а ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 12 серпня 2008 року в розмірі 5 272 дол. США 63 центів, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 22.04.2014 року становить 59 303 грн. 66 коп., яка складається з:

- заборгованості за кредитом 4 246 дол. США 51 центів, що за курсом НБУ станом на 22.04.2014 року становить 47 762 грн. 42 коп;

- заборгованості за відсотками 930 дол. США 29 центів, зо за курсом НБУ станом на 22.04.2014 року становить 10 463 грн. 39 коп;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту 95 дол. США 83 центів, що за курсом НБУ станом на 22.04.2014 року становить 1 077 грн. 85 коп.

А також судовий збір у розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 04 коп.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року замінено у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів № 645/38983/14-ц, виданих Фрунзенським районним судом м. Харкова 16.05.2016 р., про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 12.08.2008 р., стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ».

Так при розгляді справи судом було встановлено, що відповідач по справі про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем його проживання, що підтверджується поштовими зворотними повідомленнями.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про існування даного позову в провадженні суду, мав представника на підставі договору про надання правової допомоги адвокатом, заявляв клопотання та надавав докази.

Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання, зареєстрованого відповідно до інформації, яку містить відповідь органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо його зареєстрованого місця проживання.

З`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Проте необхідно зауважити, що відповідачем не надано доказів того, що він не повідомив про причини неявки з поважних причин, оскільки судові повістки надсилались за адресою їх реєстрації, будь яких доказів, що відповідачі проживають за іншою адресою суду не надано.

Згідно роз`яснень наданих у інформаційному листі Верховного суду України Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах вбачається, що непоодинокими є випадки, коли суди скасовують заочні рішення та не оцінюють надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи і скасовують заочні рішення лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Щодо доводів заявника про підстави скасування заочного рішення, то всі вони зводяться до оцінки доказів, які були предметом дослідження при винесенні заочного рішення, а нових підстав та доказів для скасування заочного рішення заявником не надано, тому заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Доказів, які мають істотне значення для вирішення справи в розумінні ст. 288 ЦПК України відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу для розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження або залишити заяву без задоволення.

Стосовно клопотання представника ТОВ «Фінансова кампанія «Фінрайт» про заміну сторони позивача, суд вважає таким, що заявлене передчасно.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення немає, а тому заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 287 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Романенко Наталії Анатоліївни про перегляд заочного рішення суду від 29.02.2016 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити учасникам справи, що заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29.02.2016 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором може бути оскаржено у загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним Кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.11.2020.

Суддя