Справа № 309/3872/19
Провадження № 2/309/18/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Вайнраух Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Хуст за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання недійсним та скасування заповіту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання недійсним та скасування заповіту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного на ім`я ОСОБА_2 , посвідченого секретарем Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 17.02.2015 року.

В обгрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.10.2018 року, виданого виконавчим комітетом Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 та житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При зверненні до нотаріуса для оформлення документів на прийняття спадщини, позивачці стало відомо про те, що її брат ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 17.02.2015 року згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде йому належати на день смерті і на що згідно із законом матиме право заповів сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 . В подальшому, позивачкою було знайдено п`ять оригіналів заповіту, у двох з яких невірно зазначено інформація стосовно дати народження сина померлого. Ще в двох примірниках заповіту підписи в графі «підпис» не співпадають з оригіналом підпису заповідача.

Позивачка вважає, що заповіт порушує її права як спадкоємця другої черги за законом, так як я вона є рідною сестрою померлого.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 27.06.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 його опікуном.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 27.06.2018 року по справі №309/344/18 встановлені ті обставини що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 із 2007 року знаходився на обліку у лікаря психіатра, а з 2013 року був інвалідом ІІ групи безтерміново, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10ААБ №457215. ОСОБА_3 перебував на лікуванні у Обласній психіатричній лікарні с. Вільшани, що стверджується випискою стаціонарного хворого з медичної карти №399/2017 з діагнозом шизоафективний розлад, депресивний тип F 25.1.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №87 від 07.06.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виявляв ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді шизоафективного розладу, депресивного типу, затяжного перебігу. По психічному стану ОСОБА_3 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. У зв`язку із хворобою, заповідач постійно був у пригніченому стані, часто був агресивним, легко піддавався впливу та повністю не усвідомлював своїх дій, не міг самостійне вести домашнє господарство, повністю залежав від сторонньої допомоги.

Позивачка вважає, що заповіт, посвідчений секретарем Золотарівської сільської ради від 17.02.2015 року складений особою, яка через власний психічний стан не усвідомлювала значення своїх дій.

ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнати недійним та скасування заповіту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , складеного на ОСОБА_2 , посвідченого секретарем Золотарівської сільської ради від 17 лютого 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №8.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася.07.12.2020 року представником позивачки адвокатом Калин В.Ю. подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав відзиву на позов. Клопотань про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності не подавав.

Представник відповідача Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява голови Золотарівської сільської ради Довганича М.В. про розгляд справи у відсутності представника сільської ради.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступного.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.10.2018 року. Після його смерті відкрилася спадщина. При зверненні до нотаріуса для оформлення документів на прийняття спадщини позивачці стало відомо про те, що її брат ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 17.02.2015 року згідно якого все своє майно заповів сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 27.06.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 його опікуном.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №87 від 07.06.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виявляв ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді шизоафективного розладу, депресивного типу, затяжного перебігу. По психічному стану ОСОБА_3 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. У зв`язку із хворобою, заповідач постійно був у пригніченому стані, часто був агресивним, легко піддавався впливу та повністю не усвідомлював своїх дій, не міг самостійне вести домашнє господарство, повністю залежав від сторонньої допомоги (справа №309/344/18).

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 20.06.2019 року задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 та призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3 , проведення якої доручено експертам Закарпатської обласної психіатричної лікарні м. Берегово.

У відповідності до статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247, 1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Заповіт є одностороннім правочином і може бути визнаний судом нікчемним тільки при зазначенні в рішенні спеціальної підстави передбаченої ст. 1257 ЦК України.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначено Верховний судом України у рішенні від 6 вересня 2017 року у справі № 6-2424цс16: судам відповідно до ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України, тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК України).

ВССУ у рішенні від 26.10.2016 (справа № 343/1571/14-7) зазначено, що підставою для визнання заповіту недійсним може бути не просто хвороба, навіть, важка, а абсолютна неспроможність заповідача в момент складання заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Так, п. 16 Постанови ПВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 передбачено, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину, суд, відповідно до статті 145 ЦПК, зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №108 від 23.07.2020 року, проведеного КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегово» на підставі матеріалів справи,даних медичної документації, судово-психіатрична експертна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 виявляв ознаки хронічного стійкого психічного розладу у виді шизоафективного розладу, депресивного типу, затяжного перебігу, про що свідчать дані диспансерного обліку у лікаря-психіатра з 2005 року, дані неодноразових стаціонарних обстежень та лікувань у психіатричних закладах, наявність ІІ групи інвалідності з приводу даного захворювання з 2007 року, а з 2013 року безтерміново, а також клінічними ознаками: розладами мислення, наявністю стійких маячних ідей переслідування, зниження пам`яті, настрою, байдужість до оточуючого, відсутність критики. Наявність у ОСОБА_2 шизоафективного розладу, депресивного типу затяжного перебігу позбавляла його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними в період часу, який відноситься до складання заповіту 17.02.2015 року (а.с.182-188).

Встановлення неспроможності особи в момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення заповіту відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Такі правові висновки, зокрема, містяться у постановах Верховного Суду України: від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-1531цс16, та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року № 61-5896св18.

Враховуючи вищенаведені обставини, та те, що позивачкою надано, а судом встановлено переконливі та обґрунтовані докази того, що ОСОБА_2 на час складення заповіту страждав психічним захворюванням, яке позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд констатує, що позивачкою наведено достатні підстав вважати, що заповіт залишений ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 17 лютого 2015 року за реєстровим №8 на все майно на ім`я ОСОБА_2 , складений з порушенням вимог ст.ст.1243, 1257 ЦК України та є недійсним з моменту його посвідчення. В момент складання та посвідчення заповіту ОСОБА_3 внаслідок психічного захворювання, яким страждав із 2007 року не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою сплачено 704.80 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного, понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 41, 55 Конституції України, Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.19, 174,175,176, 177 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 203, 215, 229,1243,1257 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , складеного на користь ОСОБА_2 , посвідченого секретарем Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 17.02.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №8.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.