Справа № 946/5639/20
Провадження № 2/946/2854/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила:

- встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акту на право приватної власності на землю серії І - ОД № 014897, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів серії ОД № 10-03-49 від 26.12.2000 року;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,02 га, розташовану на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І - ОД № 014897 від 26.12.2000 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що є розбіжності в написанні ім`я спадкодавця в правовстановлюючому документі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.10.2020 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено досудового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 4,02 га, розташована на території Бросківської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І - ОД № 014897 від 16.12.2000 року, виданого на підставі рішення 12 сесії ХХІІІ скликання Бросківської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 04 березня 2000 року № 55, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю серії ОД № 10-03-49.

Також, в судовому засіданні було встановлено, що при видачі вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю серії І - ОД № 014897 від 16.12.2000 року було допущено помилку при написанні ім`я спадкодавця, а саме ім`я спадкодавця зазначено, як ОСОБА_2 , замість вірного ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.10.2003 року, виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_2 , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 60604309 від 18.06.2020 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від ОСОБА_2 відсутня.

Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.08.2020 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.03.1978 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу УРСР, згідно якого ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 вступила у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини спадкова земельна ділянка знаходилась у фактичному користуванні позивача, вона отримувала орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою, як спадкоємець після смерті матері, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину, після ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважається такою що фактично прйинґяла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 25.01.1999 року, РНОКПП - НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, Болградська, 94, код ЄДРПОУ - 04378497) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акту на право приватної власності на землю серії І - ОД № 014897, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів серії ОД № 10-03-49 від 26.12.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 4,02 га, розташованої на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 014897 від 26.12.2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.11.2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус