РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2020 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

номер справи: №637/67/20 (2/637/63/20)

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с.м.т.Шевченкове Харківської області цивільну справу про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

23 січня 2020 року позивач звернувся до Шевченківського районного суд Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 23 жовтня 2001 року у Сподобівській сільській раді Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу мають трьох дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5, доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сім`я у них не склалася. Приблизно в кінці 2009 року вони з відповідачем разом не проживають, між ними припинені будь-які сімейні та шлюбні відносини. Відповідач переїхала жити в с.Борівське Шевченківського району Харківської області та стала проживати без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком , від якого народила двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Так як вони перебували з відповідачем у шлюбі батьком даних дітей було записано його. Тривалий час кожен з подружжя продовжує жити окремо, шлюбних стосунків з 2009 року та по теперішній час не підтримують. Тому вважає, що подальше сімейне життя неможливе і такий шлюб суперечить його інтересам, а також і моральним засадам суспільства. Спору про поділ майна подружжя, немає. Діти будуть проживати з відповідачем. Примирення та збереження сім`ї неможливе, оскільки конфлікт між ними не є тимчасовим. Судові витрати прохав розподілити на сторони порівну.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у своєї відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохав їх задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у своєї відсутності, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує та просила судові витрати розділити порівну.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

03 лютого 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 18 лютого 2020 року. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги.

Від відповідача надійшла заява в якій вказано, що розгляд справи проводити за її відсутністю, вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. Судові витрати просить розділити порівну.

Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільно-процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва (серія НОМЕР_1 видане Сподобівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 23 жовтня 2001 року) 23 жовтня 2001 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5, доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3.

Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Сумісне життя сторін не склалось, через різні погляди на життя, відсутність взаємного порозуміння, поваги, різність характерів, що призвело до припинення шлюбних відносин.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 Цивільно-процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином суд вважає, що сім`я сторін розпалась, та поновити її на теперішній час не має можливості.

Стосовно стягнення судових витрат.

Суд вважає за можливим задовольнити вимогу щодо розподілу судових витрат між сторонами порівну.

Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, згідно ст. 141 ,142 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача з урахуванням розподілу витрат, визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 197-200, 223, 141-142, 247, 259-268 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 105, 110, 112, 114, 115. Сімейного Кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований, 23 жовтня 2001 року у Сподобівській сільській раді Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 03 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420.40 гривень на користь ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ