Справа № 350/1577/20
Номер провадження 2/350/571/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2020 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі : головуючої судді Калиній Г.В.
з участю секретаря судового засідання Юречко Т.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
22 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 129632 гривні 51 копійку заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленнм сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Представник позивача у судове засідання не прибув, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не прибув, його представник адвокат Ошуст С.Є. направив відзив на позов, в якому вказав, що заявлений позов сторона відповідача визнає частково. Згідно довідки про зміну умов обслуговування кредитної картки вбачається, що відповідач ОСОБА_1 13 березня 2018 року отримав кредитну картку № НОМЕР_1 з встановленим кредитним лімітом 49 100 гривень, а 14 квітня 2018 року кредитний ліміт по даній картці збільшено банком до 49 660 гривень. Згідно довідки розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 27.05.2016 року, станом на 13.04.2018 року він отримав кредитні кошти в сумі 46 088 гривень 88 копійок і до 01 травня 2018 року відсотки за користування кредитом не нараховувались. В подальшому з врахуванням відсотків за кредитом загальна заборгованість за тілом кредиту станом на 31 серпня 2020 року нарахована банком в сумі 129 632 гривень 51 копійка, що складає суму позовних вимог. Проте позивачем не враховано, що відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний договір про надання банківських послуг б/н від 27 травня 2016 року перебуваючи на військовій службі у Збройних силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_2 згідно наказу №124 від 17.05.2016 року, та в подальшому перебував на строковій військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 23 липня 2016 року до 18 липня 2019 року, що підтверджується відповідними письмовими документами та військовим квитком.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, у порядку встановлено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
27 травня 2016 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитними коштами на підставі відповідних Тарифів банку обслуговування кредитних карт «Універасальна», з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копіями Анкети заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приват-Банку (а. с. 13-15), Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а. с. 11), довідкою про видачу кредитних карт (а. с. 12), витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а. с. 16) та витягом з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 17-76).
Підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає укладений між ним та Банком даний кредитний договір (а. с. 13-15). Позивач також зазначає у позовній заяві, що у такий спосіб між сторонами укладено кредитний договір.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Поняття договору позики наведене у ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Судом встановлено, що відповідачем 27 травня 2016 року була підписана заява-анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, копія якої міститься у справі. Підписанням цієї заяви відповідач погодився з тим, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді .
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач уклав з банком договір приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши грошові кошти на кредитну карту.
Законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором не повністю, а лише в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 129632 гривні 51 копійка.
Відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний договір про надання банківських послуг б/н від 27 травня 2016 року перебуваючи на військовій службі у Збройних силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_2 згідно наказу №124 від 17.05.2016 року, та в подальшому перебував на строковій військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 23 липня 2016 року до 18 липня 2019 року, що підтверджується копією військового квитка (а. с. 94) та копіями витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17 травня 2016 року №124, довідки №193 від 10 травня 2018 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , довідки №8557 від 04 травня 2016 року з військової частини НОМЕР_2 (а. с. 95, 96).
На підставі положень ст. 5, 6 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» Верховний Суд постановив, що під час особливого періоду військовослужбовцям не нараховуються штрафні санкції та пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також відсотки за користування кредитом. Особливим періодом, згідно з Законом «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є функціонування економіки, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, Збройних сил, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України. Особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Позивач поніс документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору, що з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України підлягають частковому стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273,280-284 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в рахунок відшкодування судового збору 497 гривень судових витрат по справі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Калиній