Справа № 202/231/17
Провадження № 2-п/202/35/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Паленко І.М.

заявника ОСОБА_1

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду та додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бул-Спред», третя особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року та додаткового рішення суду від 17.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бул-Спред», третя особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів. В обґрунтування заяви вказує, що 17.04.2020 року в системі Судової влади України списку судових справ, призначених до розгляду було виявлено запис про призначення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на 27.04.2020 року на 11.30 год. розгляд заяви, ініційований судом про відновлення втраченого провадження по цивільній справі №202/231/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів. 22.04.2020 року при ознайомленні з матеріалами справи №202/231/17 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_6 факт призначення вказаної справи було підтверджено, а також виявлено, що в матеріалах справи міститься повістка, адресована учасникам справи, зокрема ОСОБА_1 з пропозицією надати до суду документи або їх копії, що збереглися у сторін у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ТОВ «Бул-Спред», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів. В свою чергу, ознайомившись з поданням дисциплінарної комісії Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2020 року ОСОБА_1 встановила невідоме для неї заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 року по справі №202/231/17 та додаткове рішення по вказаній справі №202/231/17 від 17.01.2017 року в інтересах невстановлених осіб щодо визнання права власності на нерухоме майно. Крім того, 23.04.2020 року ОСОБА_1 було виявлено в Єдиному державному реєстрі судових рішень зареєстроване 30.01.2017 року та оприлюднене 01.02.2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 року по справі №202/231/17 та зареєстроване 16.03.2020 року та оприлюднене 18.03.2020 року додаткове рішення по справі №202/231/17 від 17.01.2017 року.

Зазначила, що 27.04.2020 року заявниця була присутня на попередньому судовому засіданні по цивільній справі № 202/231/17, призначене суддею Бєсєда Г.В. щодо розгляду заяви про відновлення втраченого провадження, де нею було зафіксовано факт, що відповідно до подання дисциплінарної комісії Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2020 року, вказана судова справа, з якою пов`язані вищезазначені рішення була викрадена з приміщення суду особою, що використала документи, а саме посвідчення адвоката Бобровського А.І. На підставі вказаного факту, 30.03.2020 року суддею Бєсєда Г.В. Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було винесено ухвалу суду про відновлення втраченого судового провадження (копія надається). 27.04.2020 року при особистому зверненні до архіву Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шейгас М.В. були отримані завірені належним чином вищевказані рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 року по справі №202/231/17, з тексту яких їй стало відомо про умисну підробку документів, що лягли в основу вищезазначених рішень та фактичним викраденням матеріалів судової справи, як доказом того, що рішення або матеріали справи, які лягли в основу вказаних рішень є наслідком злочинної діяльності групи осіб, які в свою чергу унеможливили доступ до вказаних документів сторонам у справі та правоохоронним органам. Вважає вказані рішення такими, що порушують її законні права та інтереси, а також норми процесуального та матеріального права з наступних підстав. По-перше, в судових рішеннях зазначено, що відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки невідомі, тоді як в матеріалах справи вказано завідомо не коректну адресу відповідача по справі ОСОБА_1 , а саме, місцем проживання вказано м. Дніпропетровськ. Крім того, ОСОБА_1 взагалі було невідомо про наявність такої справи в провадженні суду, а також про винесення кінцевого рішення по ній. По-друге, щодо основного заочного рішення від 17.01.2017 року по справі №202/231/17, за яким визнано недійсними додаткову угоду від 16.10.2014 року до договору №Зб-2-БВ купівлі-продажу цінних паперів від 25.06.2014 року та визнано недійсним додаткову угоду від 16.10.2014 року до договору №36-1-БВ купівлі-продажу цінних паперів від 25.06.2014 року наголосила, що вона, ОСОБА_1 станом на 24.04.2020 року дійсно є власником цінних паперів, простих іменних акцій емітента: Приватного акціонерного товариства «АТЕК» () в кількості 6091 шт., номінальною вартістю 3 045 500,00 грн. відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах депозитарної установи ТОВ «Бул-Спред», жодних відчужень, претензій чи оскаржень договорів не мали місце. Проте, в заочному рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 року вказана кількість акцій, якими вона володіє, не відповідає дійсності, що також є суттєвою помилкою в рішенні суду та потребує розгляду справи в загальному порядку для подання належних доказів по справі. Більш того і ОСОБА_2 , як позивач, і заявниця - ОСОБА_1 , як відповідач, проживають в м. Києві відповідно до реєстраційних даних і законних підстав для розгляду спору в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська не було. Крім того, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва, на цінні папери, які згадуються в судовому рішенні, ухвалою суду від 07.05.2015 року по справі №761/12744/15-к в рамках кримінального провадження №0003853 від 11.12.2014 року було накладено арешт, про що сторони не могли не знати, а відповідно жодних дій щодо списання цінних паперів неможливо було розглядати. По-третє, стосовно додаткового рішення по справі за №202/231/17 від 17.01.2017 року, яке було включено до Єдиного державного реєстру судових рішень 18.03.2020 року за заявою представника ОСОБА_7 від 11.03.2020 року заявниця зазначила, що вона не знайома з громадянином ОСОБА_8 і відповідно не уповноважувала останнього на вчинення будь - яких дій від її імені. За даними єдиного реєстру адвокатів України адвокат Кірєєв Є.О. не значиться, відповідно до перевірки в реєстраційних нотаріальних діях нотаріусів України довіреність від ОСОБА_1 на особу ОСОБА_8 відсутня. З даного приводу направлено відповідне звернення до правоохоронних органів України. Також, ознайомившись з інформацією, відображеною в додатковому рішенні по справі № 202/231/17 від 17.01.2017 року, отриманою в базі Єдиного державного реєстру судових рішень, стало зрозуміло, що третя особа із самостійними вимогами щодо предмету спору звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про визнання права власності на нерухоме майно, що перебуває в м. Києві. Що взагалі територіально не підсудне даному суду. Вважає, що вищевказані судові рішення винесенні незаконними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили.

Заслухавши заявника, вивчивши заяву, суд приходить до такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу зазначеної правової норми випливає, що необхідними невід`ємними умовами для скасування заочного рішення є:

- встановлення судом тієї обставини, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

- докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з доданих до заяви матеріалів в провадженні судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєди Г.В. перебуває цивільна справа за поданням дисциплінарної комісії Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2020 року про ініціювання питання про відновлення втраченого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ТОВ Бул-Спред про визнання недійсним правочинів та протоколом № 2 дисциплінарної комісії Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2020 року.

Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості перевірити обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, у зв`язку з чим заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.287 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення.

Роз`яснити заявникові право на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення після відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.О. Кухтін