Справа № 215/6271/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

13 листопада 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, стягнення витрат на утримання нерухомого майна та стягнення безпідставно отриманих, внаслідок введення в оману грошових коштів, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 57052,12 грн., та усунути їй перешкоди у користуванні спадковим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача надати їй ключі від замків на вхідних дверях вказаної квартири впродовж 3-х днів після набрання законної сили судовим рішенням, та заборонивши йому без її згоди міняти замки на дверях зазначеної квартири.

Одночасно з поданням позову, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в якій просила накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та заборони відчуження та передання в заставу спірного нерухомого майна.

В обгрунтування заяви вказує, що власником 1/2 частини квартири є відповідач ОСОБА_2 , інша 1/2 частина квартири належить їй - ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Наразі між сторонами існує спір щодо усунення перешкод у користуванні вказаним майном та спір щодо стягнення коштів, тому у разі задоволення позовних вимог та з метою уникнення ризиків порушення законних прав позивача вважає необхідним застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони відповідачу проводити відчуження та передання в заставу спірної квартири .

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та доданих документів, а також оцінивши обґрунтування заявленої позивачем вимоги щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та шляхом заборони відчуження та передання в заставу, суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п.1,3, ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інструмент забезпечення позову насамперед призначений бути заходом проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

З наданих позивачем документів вбачається, що власником 1/2 чатини квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 , документи про належніть іншої 1/2 частини спірної квартири відповідачу ОСОБА_2 , до суду не надано, також не надано доказів того, що відповідач має намір розпорядитися спірним майном.

Так, між сторонами виник спір щодо усунення перешкод у користуванні власністю та про стягнення коштів, позивач є власником частини спірного майна, не обгрунтувала яким чином не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, тому правові пдістави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та зоборону відчуження та передання майна в заставу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,157,259,353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала складена та підписана 13 листопада 2020 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

СУДДЯ: