Справа № 354/963/20
Провадження № 2/354/400/20
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

30 грудня 2020 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

22.12.2020 року позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №25692 від 21.07.2020 рокуприватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» грошових коштів в розмірі 19 130 грн 08 коп та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання даного виконавчого напису. Заява обґрунтована тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 21.07.2020 року вчинила виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 19 130 грн 08 коп за допущення прострочених платежів по кредитному договору №002-08039-100813, укладеному 10.08.2013 року між нею та ПАТ «Дельта Банк». На підставі даного виконавчого напису, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва відкрила виконавче провадження №62785521 та 19.08.2020 року винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і направила її для виконання по місцю роботи позивачки у Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» МОЗ України, де щомісячно з її заробітку здійснюються відрахування в розмірі 20 відсотків. У зв`язку з тим, що вона оскаржує вказаний виконавчий напис і справа перебуває на розгляді в суді, просить зупинити стягнення на підставі вчиненого виконавчого напису та заборонити вчинення будь-яких дій відносно виконання останнього. Зазначила, що на її утриманні є четверо неповнолітніх дітей, проживає тільки на зарплату в тяжких матеріальних умовах та не має інших доходів. Вважає, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду у даній цивільній справі та унеможливить ефективний захист її прав, за захистом яких вона звернулася до суду.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, в т.ч. зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Про те, що між сторонами існує спір, свідчить факт звернення позивачки до суду за захистом її прав.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивачки, а відтак й порушить права позивачки на судовий захист. Тому суд вважає за необхідне зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 21.07.2020 № 25692, який оскаржується позивачкою (боржником) у судовому порядку в межах позовних вимог у вказаній цивільній справі .

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 21.07.2020 № 25692, який є по суті предметом спору, може ускладнити ефективний захист позивачкою своїх прав, тому така заява позивачки в цій частині підлягає задоволенню. Щодо запропонованого позивачкою іншого способу забезпечення, а саме накладення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вважає ефективним та достатнім способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого напису. Крім того, позивачка не вказала конкретні дії, які необхідно заборонити на її думку, та не визначила коло осіб, яким слід заборонити вчиняті дії з виконавчим написом згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставівиконавчого напису №25692 від 21.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, ) коштів в розмірі 19 130 (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять) гривень 08 копійок.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: М. В. Остап`юк