Справа № 495/3741/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 лютого 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Завацької І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В судове засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явились, проте надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів, ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.05.2016 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №556.

Те, що позивачі є синами померлої підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15.06.2016 року Виконавчим комітетом Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №55 та Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20.03.1984 року Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №7.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Дружба народів», розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату серії ОД №0201510, виданого Білгород- Дністровською районною державною адміністрацією 16 січня 1997 року, яка належала батьку померлої ОСОБА_4 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року, за ОСОБА_3 визнано факт прийняття спадщини, котра відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 та визнано право власності на земельну частку пай у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів» с. Руськоіванівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 №0201510.

Однак за своє життя ОСОБА_3 не встигла скористатися своїм правом вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавству, та оформити належним чином право власності на земельну ділянку.

Згідно Довідки №221 від 20.06.2018 року, виданої Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району, на момент смерті померла ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Позивачі звернулись до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак отримали відмову у зв`язку з пропуском строку, визначеного для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

У зв`язку з цим, та беручи до уваги вимоги статтей 1216, 1222 ЦК України позивачі звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, з позовом про визнання сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 , виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 16 січня 1997 року, на ім`я ОСОБА_4 - втраченим, та визнати за позивачами як спадкоємцями за законом, право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 , яке складається із: земельної частки (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Дружба народів» село Руськоіванівка, Білгород- Дністровського району, Одеської області, розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату серії ОД №0201510.

Однак рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 13 березня 2019 року по справі №495/9500/18 позов задоволено частково, визнано сертифікат втраченим, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову про визнання права власності на земельну частку пай суд посилався на те, що спадкодавець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя не реалізувала своє право на відведення земельної частки/паю/ в натурі /на місцевості/ на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії НОМЕР_4 № НОМЕР_6 , тобто не набула у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, а позивачі - її сини не заявили вимоги про визнання за ними зазначеного майнового права.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно відповіді завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданова О.В. - згідно Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась.

У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ч. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» від 05.06.2003 року, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ч. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» від 05.06.2003 року, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 1, 2 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1, 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, приймаючи до уваги все наведене вище, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, доведеними, тобто такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.328 ч.1, 1516-1218, 1261 ч.1, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81,82, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Дружба народів» с. Руськоіванівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), на підставі сертифікату серії ОД №0201510, виданого Білгород-Дністровською державною адміністрацією 16.01.1997 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Дружба народів» с. Руськоіванівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), на підставі сертифікату серії ОД №0201510, виданого Білгород-Дністровською державною адміністрацією 16.01.1997 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя