Справа № 450/2671/18 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/395/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Шеремети Н.О.

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Пилип`як О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 грудня 2019 року в складі судді Мусієвського В.Є. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

встановила:

У серпні 2018 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Вимоги обгрунтовувала тим, що між сторонами 01 грудня 2011 року укладено усний договір будівельного підряду, на виконання якого відповідач зобов`язався здійснити будівництво житлового будинку за ескізним проектом однородинного житлового будинку в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області. Даний проект розроблений у 2012 році та наданий відповідачу. Додаткових документів він не вимагав. У 2015 року відповідач завершив роботи по будівництву, а вона здійснила оплату за такі роботи. Однак, у липні 2016 року вона виявила недоліки у роботі, які усувалися відповідачем у вересні 2016 року, проте усунуті не були. З технічного заключення про стан несучих конструктивних елементів вбачається, що вартість відновлювальних робіт у житловому будинку становить 349038 грн. Повідомляє, що гарантійний строк на роботи, здійснені за договором будівельного підряду, становить 10 років від дня прийняття об`єкта замовником, роботи прийняті нею у 2015 році, відтак просила стягнути кошти у сумі 359346 грн., з врахуванням понесених витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу.

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивачки ОСОБА_3 , вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки суд не встановив характеру цивільних правовідносин, досягнення згоди щодо усного договору будівельного підряду, виконання відповідних робіт.

Вважає, що висновок суду про те, що правовідносини між сторонами підтверджуються виключно показами свідків є необґрунтованим, оскільки до матеріалів справи долучений ескізний проект, який за словами ОСОБА_5 розроблявся ним для позивачки, а відповідач здійснював роботи по зазначеному проекту, керував будівництвом. Оскільки будинок просів, відповідач звинуватив його у неякісному проектуванні.

Зазначає, що доводи відповідача про те, що він не знайомий з позивачкою, спростовано показаннями свідків.

Зважаючи на те, що відповідач не є фізичною особою-підприємцем, яка б надавала послуги з будівельного підряду, тому позивачка не могла зазначити ОСОБА_4 як підрядника у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 16.05.2012, тому у такому повідомленні генеральним підрядником будівельних робіт по будівництву житлового будинку зазначена ОСОБА_2 .

Вважає, що висновок суду про те, що договір будівельного підряду не може вчинятися усно, є неправильним тлумаченням закону.

Покликається на те, що норми цивільного кодексу (загальні чи спеціальні) не містять вказівки на форму договору будівельного підряду, тому укладення сторонами усного договору підряду не суперечить вимогам ЦК України.

Крім цього, покликається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018, справа № 338/180/17, за якою не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

10.03.2020 на адресу апеляційного суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_4 на апеляційну скаргу. У відзиві, покликаючись на постанову КМУ від 01.08.2005 № 668 та необхідність укладення договору підряду в письмовій формі, зазначає, що позивачкою не доведено факту виконання нею договірних зобов`язань та існування домовленості сторін вчинити відповідний правочин на конкретних умовах. Вважає, що спосіб захисту, який обраний позивачкою, не може вважатися, як належний. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_1 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідача ОСОБА_6 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що факт існування правовідносин між сторонами, об`єктом яких було будівництво житлового будинку, посвідчується виключно показами свідків, а укладення усного договору будівельного підряду, не підтверджується доказами, поданими позивачкою.

Також, судом звернуто увагу на те, що у повідомлені про початок виконання будівельних робіт від 16 травня 2012 року, генеральним підрядником будівельних робіт по будівництву житлового будинку зазначена позивачка, а відповідач не зазначений підрядником.

З копій накладних, рахунків-фактур на придбання будівельних матеріалів неможливо ідентифікувати особу, на яку вони видавалися, а також позивачкою не доведено, що товари використовувалися відповідачем для будівництва житлового будинку позивачки.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів, однак за їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право на захист особа здійснює на свій розсуд (ст. 20 ЦК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_2 з 16 березня 2017 року на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 261 кв.м., житловою площею 94,9 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83012935 від 21 березня 2017 року (т.1 а.с. 15-16).

В матеріалах наявний Ескізний проект даного однородинного житлового будинку в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, головним архітектором якого зазначений ОСОБА_7 , замовником ОСОБА_2 (т.1 а.с. 36-48).

У Повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 16.05.2012, генеральним підрядником зазначена позивачка ОСОБА_2 (т.1 а.с. 31-32).

Згідно із Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання від лютого 2017 року, замовник ОСОБА_2 , будинок є закінчений та готовий до експлуатації (т. 1 а.с. 33-35).

У липні 2018 року позивачка ОСОБА_2 надіслала відповідачу лист претензію № 1 стосовно неналежного, на її думку, виконання умов договору будівельного підряду. Зокрема, повідомила про недоліки несучих конструктивних елементів, вартість робіт, які необхідно виконати для ліквідації ушкоджень та пропонувала домовитись в порядку досудового врегулювання спору (т.1 а.с. 7).

Станом на час подання позову відповідач відповіді не надіслав, за адресою позивачки не прибув.

Звертаючись з позовними вимогами позивачка ОСОБА_2 зазначала, що між сторонами існують зобов`язання на підставі усного договору підряду, відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання, виявлені недоліки у будівництві усував, однак не усунув, просила стягнути кошти, які необхідні для ліквідації ушкоджень.

Таким чином, даний спір виник з приводу неналежного, на думку позивачки, виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду та недоліків будівництва, які виникли внаслідок недотримання відповідачем будівельних норм та вимог при будівництві будинку позивачки.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач свої доводи фактично зводив до того, що договірні правовідносини між сторонами відсутні, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження наявності укладення усного договору підряду, звертав увагу на те, що з позивачкою не знайомий, останньою невірно обрано спосіб захисту порушеного права, просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що на підставі договору № 08/02-2018/1 на виготовлення проектної документації від 08.02.2018 року, укладеного між позивачкою та ПП «АрхіТек», проведено інженерне обстеження конструктивних елементів житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , а згідно Договору № 19/06-2018/1 від 19.06.2018 проведено проектні (вишукувальні) роботи «реконструкція та приведення до нормативних вимог основи підлоги з влаштуванням пальових фундаментів житлового будинку» (т. 1 а.с. 18-20, 25-28).

Згідно із Актами приймання-передачі проектної документації, проектна документація прийнята, як така, що відповідає умовам договору і оформлена в належному порядку (а.с. 21, 29).

Відповідно до технічного заключення від 22.03.2018 про стан несучих конструктивних елементів, яке виготовлене на підставі здійснення вищезазначеного інженерного обстеження, деформації (усадка) глинистого грунту основи при висиханні природної вологи призвели до виникнення порожнини під бетонною основою підлоги, просадку основи та тріщин в перегородках першого та другого поверхів, між фундаментними блоками. Вартість відновлювальних ремонтних робіт, які необхідно провести для ліквідації пошкоджень у приміщеннях вищезгаданого житлового будинку, становить 349038 грн. Пошкодження виникли внаслідок недотримання підрядником виконавцем робіт вимог будівельних норм та правил. Для відновлення подальшої експлуатації несучої бетонної основи підлоги житлового будинку в цілому необхідно провести комплекс ремонтних, відновлювальних робіт та конструктивних заходів по відтворенню несучої здатності та експлуатаційної надійності окремих конструктивних елементів. Необхідно виконати роботи по підсиленню існуючої бетонної основи підлоги та перегородок першого поверху. Загальний висновок технічного стану бетонної основи підлоги першого поверху визначений як незадовільний (стан ІІІ) за станом найгіршого елемента (т. 1 а.с. 49-85).

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору.

Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Згідно із ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).

Згідно із положеннями ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

В свою чергу, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 875 ЦК Укарїни).

Частинами першою та другою статті 877 ЦК України визначено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 879 ЦК України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Договором на замовника може бути покладений обов`язок сприяти підрядникові у забезпеченні будівництва водопостачанням, електроенергією тощо, а також у наданні інших послуг.

Підрядник, який зобов`язаний здійснювати матеріально-технічне забезпечення будівництва, несе ризик неможливості використання наданого ним матеріалу (деталей, конструкцій) або устаткування без погіршення якості робіт.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Частиною 2 ст. 881 ЦК України передбачено, що недоліки робіт або використовуваного для робіт матеріалу, допущені з вини підрядника (або субпідрядника), мають бути усунені підрядником за його рахунок.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі (ч. 2 ст. 883 ЦК).

Відповідно до ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується форми договору будівельного підряду, ні спеціальні норми §3 «Будівельний підряд», ні загальні норми §1 «Загальні положення про підряд» не містять вказівки на форму договору будівельного підряду. Тобто, форма договору будівельного підряду повинна відповідати загальним правилам про форми угод.

За змістом ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

В свою чергу, відповідно до статті 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Разом з тим, згідно із ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005 року затверджено Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві.

Згідно із п. 1 вказані умови, відповідно до Цивільного кодексу України визначають порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих

підприємств, а також комплексів і видів робіт, пов`язаних із капітальним будівництвом

об`єктів.

Загальні умови є обов`язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників) (п. 2 Умов).

Відповідно до п. 5 Умов договір підряду укладається у письмовій формі. Істотними

умовами договору підряду є: найменування та реквізити сторін; місце і дата укладення договору підряду; предмет договору підряду; договірна ціна; строки початку та закінчення робіт (будівництва об`єкта); права та обов`язки сторін; порядок забезпечення виконання зобов`язань за договором підряду; умови страхування ризиків випадкового знищення або

пошкодження об`єкта будівництва; порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами; порядок залучення субпідрядників; вимоги до організації робіт; порядок здійснення замовником контролю за якістю ресурсів; умови здійснення авторського та технічного нагляду за виконанням робіт; джерела та порядок фінансування робіт (будівництва об`єкта); порядок розрахунків за виконані роботи; порядок здачі-приймання закінчених робіт (об`єкта будівництва); гарантійні строки якості закінчених робіт (експлуатації об`єкта будівництва), порядок усунення недоліків; відповідальність сторін за порушення умов договору підряду; порядок врегулювання спорів; порядок внесення змін до договору підряду та його розірвання.

Сторони визнають, що письмового договору підряду між ними укладено не було, при цьому, відповідач ОСОБА_4 не визнає досягнення навіть усної домовленості між ним та позивачкою про будівництво її будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення з відповідачем ОСОБА_4 договору будівельного підряду на будівництво будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Крім цього, суд першої інстанції обгунтовано зазначив, що у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 16 травня 2012 року генеральним підрядником будівельних робіт по будівництву житлового будинку зазначена позивачка, а відповідач не зазначений підрядником.

З долучених позивачкою копій накладних, рахунків-фактур на придбання будівельних матеріалів не можливо ідентифікувати особу, на яку вони видавалися, а також цілі придбання зазначених у них товарів (т. 1 а.с. 182-217).

Не доведено позивачкою і те, що придбані згідно рахунків-фактур та накладних товари, використовувалися відповідачем для будівництва її житлового будинку.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини справи, норми закону та відсутність належних доказів на підтвердження договірних правовідносин між позивачкою та відповідачем, останній не має обов`язку відповідати за пред`явленими вимогами, шляхом відшкодування витрат, які необхідні для ліквідації недоліків будівництва будинку позивачки.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 грудня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 жовтня 2020 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

Н.О. Шеремета