Номер провадження: 22-ц/813/7061/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Дрішлюк А. І.
Категорія: 19
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» - Мезнера Олега Едуардовича на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року про призначення судово-економічної експертизи в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про захист прав споживача, визнання недійсними договорів (т.2, а.с 1-81).

04 жовтня 2018 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Бабаков В.П.) позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, визнання недійсними договорів залишено без розгляду (т.3, а.с 50).

22 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду Одеської області зі скаргою на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року про залишення позову без розгляду, якою просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права (т.3, а.с 54-65).

24 липня 2019 року постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси (головуючий - суддя Драгомерецький М.М., судді Дрішлюк А.І., Черевко П.М.) апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог (т.3, а.с 156-158).

12 лютого 2020 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Баган Катерина Юріївна заявила клопотання про призначення судово-економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій (т.3, а.с 224-250).

12 лютого 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Бабаков В.П.) клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Баган Катерини Юріївни про призначення судової-економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, визнання недійсними договорів задоволено. Призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, визнання недійсними договорів - судову економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій, на вирішення якої поставлено ряд питань (т.3, а.с 252-253).

03 березня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Бабаков В.П.) витребувано у публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» - Кредитну справу ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови Національного банку України «Про затвердження Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України» від 27.12.2007 №481, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 січня 2008 р. за №48/14739, із змінами та доповненнями (т.4, а.с 9-10).

05 березня 2020 року канцелярією Суворовського районного суду м. Одеси зареєстровано апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «МТБ Банк»; на ухвалу від 12 лютого 2020 року про призначення судової-економічної експертизи. Апелянт вважає, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було отримано згоди ПАТ «МТБ Банк» на проведення судово-економічної експертизи, та не було надано можливості представнику банка ознайомитися з вказаним клопотанням. Крім того, судом першої інстанції не було досліджено питання, які саме документи повинні бути надані експерту для проведення експертизи. Також апелянт пояснює, що судом першої інстанції не було з`ясовано питання про намір сплати послуг судово-економічної експертизи експертною установою на першу вимогу або можливість внесення заявником на депозитний рахунок суду авансової суми для оплати витрат, пов`язаних відповідною процесуальною дією. Апелянт просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року. Стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

03 липня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначила, що судом першої інстанції у повній мірі додержано вимоги ст. 102 ЦПК України, з урахуванням того, що апелянтом не було заявлено заперечень щодо кандидатури експерта та не заявлялось власних запитань для експерта. Також представник позивача зазначала, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали було у повній мірі додержано вимоги ст. 104 ЦПК України щодо визначення переліку матеріалів, що надаються судовому експерту для дослідження. Окрім того ОСОБА_6 підкреслила, що зобов`язання судом учасника справи оплатити судові витрати шляхом внесення на депозитний рахунок суду попередньо визначеної суми судові витрат є правом суду, а не обов`язком, а щодо доводів апелянта про затягування стороною позивача розгляду справи, зазначала, що саме апеляційна скарга апелянта, доводи якої є виключно формальними, призводить до затягування. Окремо представник позивача підкреслює, що наведена експертиза є необхідною для повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи. також представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 звертає увагу, що апелянтом не було подано попереднього розрахунку судових витрат, а отже у їх відшкодування за винятком судового збору, відповідно до вимог діючого процесуального законодавства слід відмовити.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони клопотання про проведення судового засідання за допомогою відеоконференцзв`язку не подавали. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. При цьому було відхилено клопотання представника позивача про відкладення слухання справи за мотивами введення карантину, оскільки саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а учасники провадження не позбавлені можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до частини 4 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, перешкоди для розгляду справи відсутні (ст. 8, ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, враховуючи те, що відповідач по справі не згодна з банківською випискою згідно якої міститься не достовірна інформації щодо кредитних розрахунків та вважає, що для визначення розміру грошових коштів, що повинні були сплачуватися за Кредитним договором та їхнього нормативного та документального підтвердження необхідні спеціальні економічні знання, для чого доцільно призначити по справі судову економічну експертизу, вирішив задовольнити клопотання та призначити в справі експертизу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги виходять з наступного.

27 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про захист прав споживача, визнання недійсними договорів (т.2, а.с 1-81).

04 жовтня 2018 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Бабаков В.П.) позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, визнання недійсними договорів залишено без розгляду (т.3, а.с 50).

22 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду Одеської області зі скаргою на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року про залишення позову без розгляду. просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права (т.3, а.с 54-65).

24 липня 2019 року постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси (головуючий-суддя Драгомерецький М.М., судді Дрішлюк А.І., Черевко П.М.) апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог (т.3, а.с 156-158).

12 лютого 2020 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Баган Катерина Юріївна заявила клопотання про призначення судово-економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій (т.3, а.с 224-250).

У апеляційній скарзі представник ПАТ « МТБ Марфін Банк» зазначає, що судом не було отримано згоди позивача на проведення судово-економічної експертизи експертом та установою, які були запропоновані представником ОСОБА_1 , а також не було надано можливості представнику АТ «МТБ Марфін Банк» детально ознайомитись із клопотанням представника ОСОБА_1 для надання обґрунтованого письмового заперечення, а також для формулювання свої запитань для проведення експертизи та погодження кандидатури експерта. Втім такі доводи апелянта апеляційний суд відхиляє як безпідставні виходячи із наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про призначення судової експертизи розглядалась у судовому засіданні, призначеному на 12 лютого 2020 року у якому був присутній і представник ПАТ «МТБ Марфін Банк» (т.4 а.с.251) та не був позбавлений можливості подати суду клопотання чи заяву про надання можливості детально ознайомитись із клопотанням представника ОСОБА_1 для надання обґрунтованого письмового заперечення, а також для формулювання своїх запитань для проведення експертизи та погодження кандидатури експерта. Представник ПАТ «МТБ Марфін Банк» - Мезнер О.Е. скористався передбаченою п.3 ч.1 ст. 43 та ч.1 ст. 182 ЦПК України можливістю та подав відповідну заяву у якій заперечував проти задоволення клопотання про призначення експертизи, зазначивши, що всі необхідні докази для підтвердження суми заборгованості містяться в матеріалах справи.

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.3,5 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Незаявлення представником ПАТ «МТБ Марфін Банк» клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості для надання обґрунтованого письмового заперечення, а також для формулювання своїх запитань для проведення експертизи та погодження кандидатури експерта є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності. ОСОБА_7 скористався передбаченими процесуальним законодавством правами та висловив заперечення проти задоволення клопотання, що ґрунтувалось на можливості підтвердити суму заборгованості виходячи із доказів, що містяться в матеріалах справи. Із заявленого представником ПАТ «МТБ Марфін Банк» клопотання не можливо встановити незгоду із кандидатурою експерта або переліком винесених на експертизу питань.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Апеляційний суд вважає, що поведінка апелянта суперечить принципу добросовісності, а його дії (заявлення у апеляційній скарзі про ненадання судом першої інстанції представнику ПАТ «МТБ Марфін Банк», що судом не було отримано згоди позивача на проведення судово-економічної експертизи експертом та установою, які були запропоновані представником ОСОБА_1 , а також не було надано можливості представнику АТ «МТБ Марфін Банк» детально ознайомитись із клопотанням представника ОСОБА_1 для надання обґрунтованого письмового заперечення) свідчать про суперечливу поведінку та не відповідають попередній позиції представника ПАТ «МТБ Марфін Банк» - Мезнер О.Е.

Доводи апелянта щодо ненадання можливості представнику ПАТ «МТБ Марфін Банк» висловити свою думку щодо того які саме документи були надані експерту для проведення експертизи та їх перелік апеляційний суд також відхиляє із наведеного вище обґрунтування.

Щодо посилань апелянта на не дослідження судом першої інстанції питання які саме документи були надані експерту для проведення експертизи та їх перелік та не з`ясування питання про надання можливості надання документів із боку ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції на виконання вимог ч.1 ст. 104 ЦПК зобов`язав ПАТ «Марфін Банк» на першу вимогу експерта надати матеріали кредитної справи ОСОБА_1 за кредитним договором № 00007Ш52 від 27.05.2008 року в тому числі документи, що підтверджують нарахування комісій, штрафних санкцій, додаткових платежів, плати за обслуговування кредиту, відсотків, погашення кредиту тощо, а також направив експерту матеріали цивільної справи № 523/19189/19 - для вивчення та проведення експертизи. А отже наведені доводи апелянта є безпідставними.

Окрім того, апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.263 ЦПК України через незобов`язання заявника внести кошти на депозитний рахунок, у порядку ст. 135 ЦПК України, попри можливе зловживання представником ОСОБА_1 процесуальними правами, що призведе до затягування справи з незрозумілих причин.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тож посилаючись на можливе зловживання апелянт повинен був довести існування фактів на які посилається, що випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Втім матеріали справи не містять жодних доказів, що свідчили б про намір ОСОБА_1 та її представником недобросовісно здійснювати свої процесуальні права. Попри посилання на відповідні обставини апелянт не надає жодних належних, допустимих та достатніх доказів їх існуванні і в суді апеляційної інстанції.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 135 ЦПК України, суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат), суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією, відповідні повноваження суду є його правом, а не обов`язком, звертатись до якого у суду першої інстанції виходячи із процесуальної ситуації, що склалась на час проголошення оскаржуваної ухвали, підстав не було.

Інших доводів незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційна скарга не містить.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» - Мезнера Олега Едуардовича залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

29.12.2020 року м. Одеса