Справа №305/2048/19
Провадження по справі 2/305/159/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Біроваш О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання права власності на самочинне будівництво,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Рахівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на самочинне будівництво.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, він являється власником земельної ділянки, розміром 0,0101 га, розташованої по АДРЕСА_1 . У 2014 - 2015 роки ним на власній земельній lілянці, збудовано нежитлову будівлю - магазин, ступінь готовності якого 100%. 12 січня 2019 року, техніком з інвентаризації нерухомого майна виготовлено технічний паспорт на даний об`єкт нерухомості. Він звернувся до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо прийняття в експлуатацію будівлі магазину. На вказане звернення отримано відповідь, що будівництво магазину здійснено без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, а саме: без розробленої та затвердженої проектної документації, зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт або поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів з незначними наслідками СС1. Управлінням ДАБІ у Закарпатській області, відмовлено у реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації та запропоновано визнати право власності на збудований об`єкт на підставі рішення суду. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівлі магазину від 17.01.2019, складеного експертом Богуняком М.М., будівля магазину по АДРЕСА_1 відповідає вимогам державних будівельних норм, тобто встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Вартість вказаного нерухомого майна становить 556007 гривень. На підставі наведеного, просив визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - нежитлову будівлю магазина, площею 120,69 кв.м., що у схематичному плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку значиться під літерою "А1" розташованого по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею 0,0101 га., кадастровий номер: :04:003:0021.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 04.11.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 02.12.2019, підготовче провадження по справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідча, Рахівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився. Перший заступник міського голови, Бочкор П. подав заяву, в якій просив розглянути справу за наявними документами, за відсутністю їх представника. В разі наявності належних доказів, проти задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області, в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши позивача, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки, площею площею 0,0101 га., кадастровий номер: :04:003:0021, розташованої по АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Зазначена обставина стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156670749 від 18.02.2019.

На вказаній земельній ділянці позивачем ОСОБА_1 у 2015 році був побудований новий об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину, загальною площею 120,69 кв.м., що стверджується технічним паспортом, виготовленим техніком з інвентаизації нерухомого майна ОСОБА_2 .

Однак, позивач не має можливості оформити право власності на нерухоме майно, оскільки будівництво магазину було вчинено без отримання, у встановленому законом порядку, дозволу на право проведення будівельних робіт.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі обєктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Разом з цим, у відповідності до ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

У відповідності до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, можливо узаконити самочинно збудований об`єкт за рішенням суду у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкту.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівлі магазину по АДРЕСА_1 , складеного 17 січня 2018 року ФОП ОСОБА_2 , за результатами технічного обстеження об`єкту встановлено, що технічний стан конструкцій та будівлі магазину задовольняє вимогам міцності та надійності для подальшої безпечної експлуатації будівлі за його функціональним призначенням.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6, у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Оскільки об`єкт нерухомого майна - будівля магазину по АДРЕСА_1 , збудовано позивачем на земельній ділянці, належній йому на праві приватної власності, за рахунок особистої праці та власних коштів, визнання за ним права власності на зазначене нерухоме майно не буде порушувати прав інших осіб.

Цільове призначення земельної ділянки відповідає цільовому призначенню побудованому на ній об`єкту нерухомого майна - будівлі магазину.

Враховуючи, що позивачу, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею площею 0,0101 га., кадастровий номер: :04:003:0021, розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на вказаній земельній ділянці позивачем збудовано об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину, площею 120,69 кв.м, який відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, дії позивача не порушують прав та інтересів інших осіб, спору стосовно будівлі не має, відповідачем позов визнано. За таких обставин, суд, вважає, що позов слід задовольнити.

Позивач, у відповідності до п.9. ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", при зверненні в суд з позовом, був звільнений від сплати судового збору у сумі 5560,07 гривень.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - нежитлову будівлю магазина, площею 120,69 кв.м., що у схематичному плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку значиться під літерою "А1" розташованого по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 0,0101 га, кадастровий номер: :04:003:0021.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканець, АДРЕСА_1 .

Відповідач, Рахівська міська рада Закарпатської області, місцезнаходження: 90600, м. Рахів, вул. Миру, 34, Закарпатської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, місцезнаходження: 88008, м. Ужгород, вул. Гойди, 8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 року.

Головуюча: Марусяк М.О.