Справа № 148/2143/19
Провадження №2/148/46/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.03.1990 він зареєстрував шлюб з відповідачем у виконкомі Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №8. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі 2000-2004 років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного його припинення. В даний час позивач проживає з іншою жінкою. Причинами розпаду сім`ї стало відсутність взаєморозуміння.

Просить шлюб розірвати, судові витрати залишити на ним.

В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає (а.с. 24).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява від неї про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 26.06.2019 виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, шлюб між сторонами зареєстровано 09.03.1990, за актовим записом №8. При реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ".

Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім`ї. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, а відповідач не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи те, що відповідач не висловила своє прохання щодо зміни чи залишення без змін її прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає можливим залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " ОСОБА_4 ".

Також, суд залишає за позивачем судові витрати - судовий збір (а.с. 1), враховуючи його прохання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105, 110, 112, 113 СК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч. 4 ст. 206, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), зареєстрований 09.03.1990 у виконавчому комітеті Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, за актовим записом №8.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: