УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, у якій просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Докучаєвську Донецької області.

Ухвалою судді Волноваського районного суду Донецької області від 04 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст. 177,317,318 ЦПК України. ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дати отримання ним копії ухвали.

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 надав суду заяву про усунення недоліків, у якій повідомив суд про те, що є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 за заповітом, а тому для прийняття спадщини йому необхідно встановити факт смерті спадкодавця. До заяви долучив відповідний заповіт від 22.05.2019р., складений ОСОБА_2 на ім`я заявника ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України та підлягає поверненню заявникові з огляду на наступне.

Стаття 3ЦПК України зокрема визначає, що Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтею 318 ЦПК України визначено зміст заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Однак, при зверненні до суду з даною заявою заявником не дотримано вищезазначених вимог законодавства, оскільки до заяви не додано доказів, які підтверджують саме родинний зв`язок заявника та ОСОБА_2 , факт смерті якої він просить встановити.

Посилання заявника на заповіт ОСОБА_2 від 22.05.2019 не є належним доказом підтвердження родинних стосунків між заявником та померлою, не є підставою для звернення до суду, оскільки заповідач може призначити своїм спадкоємцем фізичну особу незалежно від наявності у нього з цією особою сімейних, родинних відносин.

Крім того, заявником не надано жодного підтвердження того, що у померлої особи відсутні родичі, які можуть звернутись із заявою про встановлення відповідного факту.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи, що недоліки, вказані в ухвалі суду від 04.02.2020, заявником не були усунуті, у зв`язку із чим суд, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважає заяву неподаною і повертає заявнику з усіма доданими документами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Безрук