№ 2-43/2010
провадження 4-с/201/76/2020
УХВАЛА

11 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 , державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна О.В., посадова особа начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк О.В. та Відділення виконавчої Дирекції фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про поновлення строку на подання скарги, визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 листопада 2020 року звернувся до суду зі скаргою, державний виконавець Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна О.В., посадова особа начальник Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 та Відділення виконавчої Дирекції фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про поновлення строку на подання скарги, визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 183 ЦПК України передбачено, що заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Перевіривши матеріали заяви було встановлено, що вище вказане процесуальне питання пов`язано з виконанням рішення суду по справі № 2-43/2010, тобто воно виникло на стадії його виконання, однак до вказаної скарги у супереч ч. 2 ст. 183 ЦПК України не було додано докази її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), а було надано квитанцію про надіслання скарги Відділення виконавчої Дирекції фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську та ВДВС у Соборному районі, але відповідно до матеріалів скарги вбачається що стронами є державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна О.В. та посадова особа начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк О.В., але доказів направлення цим учасникам справи надані не були.

Частиною 4 статі 183 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 4 статті 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Перевіривши матеріали скарги, а також оцінивши надані і добуті докази, вважаю за необхідне з урахуванням вище зазначеного вказану скаргу залишити без розгляду, оскільки не було виконано належним чином частину 4 статі 183 ЦПК України, а також її було подано після закінчення строку встановленого ЦПК України, так як вказаний строк обчислюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, однак як вбачається з матеріалів справи, заявник повинний був дізнатися та знав про можливі порушення його прав та законних інтересів, а саме: у січні 2020 року (знайомився з матеріалами виконавчого провадження) та 11 лютого 2020 року звертався з заявою про зняття арешту з його майна, також слід зазначити, що заявник 02 березня 2020 року вже звертався до суду зі скаргами, однак ухвалою суду від 05 березня 2020 року та 20 березня 2020 року, скарги було повернуто.

Взявши до уваги клопотання заявника про поважність причин пропуску строку на подачу скарги до суду останній зазначає, що лист начальника Соборного ВДВС отримав 15 жовтня 2020 року, але в наслідок підозри на захворювання Covid19 заявник не мав змоги знаходячись на домашній ізоляції направити скаргу до 25.10.2020 року. Але згідно поштового конверту та штампу на ньому скаргу було здано до відділення пошти лише 28.10.2020 року через три дні, тобто з значним пропуском встановленого законом строку, та не надано жодного доказу того, що заявник дійсно перебував на самоізоляції та мав підозру даного захворювання.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Цивільно процесуальний кодекс України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Вирішення судом питання дотримання строку звернення до суду, визнання поважними причин його пропуску і можливість поновлення залежить від конкретних обставин у кожній справі, наведених доводів, підтверджених відповідними засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Разом з цим заявником на підтвердження наведених обставин, які зумовили пропуск строку подання скарги до суду, не подано жодних доказів, отже відсутні підстави вважати, що строк звернення до суду пропущений з поважних підстав та не належним чином виконані вимоги ст. 183 ЦПК України.

Таким чином, наведені заявником обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску десятиденного строку звернення до суду зі скаргою. Інших доводів та відповідних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку матеріали скарги не містять, а тому скаргу слід залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду та повернути заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 185, ст. ст. 126-127, 258-261, 353, 449 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна О.В., посадова особа начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк О.В. та Відділення виконавчої Дирекції фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про поновлення строку на подання скарги, визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 11 листопада 2020 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя