Справа № 523/9402/18
Провадження №2/523/1717/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мица А.С.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з вимогою про визнання за ОСОБА_1 права власності у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту розташована на 1 поверсі 9 поверхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 17,3 кв. м., кухні площею 8,5 кв. м., вбиральні площею 1 кв. м., ванни(санвузла) 2,6 м. кв., коридору площею 3,4 кв. м., вбудованої шафи площею 0,5 кв. м., загальною площею 33,3 кв. м.

Позов мотивується тим, що померлий був власником зазначеної квартири АДРЕСА_2 , яку набув у частці 1/2 за біржовим договором купівлі-продажу майна та Ѕ частку у порядку спадкування після смерті дружини. Померлий після смерті дружини продовжував проживати за зареєстрованою адресою, до нотаріуса не звертався, так як вважав що прийняв спадщину автоматично.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судові засідання 15.05.2019 року, 21.11.2019 року не з`являвся, проти позову не заперечував, в судове засідання 21.11.2019 року не з`явився, повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надавав.

Судом встановлено:

17 жовтня 1997 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №933 (а.с. 17).

29 грудня 1997 року на підставі біржового договору №97.12 - 107 купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_3 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі купила квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 14,15).

Подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані та мешкали за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 24).

01 серпня 2003 року помирає ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №1571 (а.с. 18). ОСОБА_2 продовжує проживати.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_2 , який мешкав у квартирі АДРЕСА_1 , який залишив на ім`я ОСОБА_1 заповіт, посвідчений Восьмою державною нотаріальною конторою віл 26 січня 2004 року та зареєстровано в реєстрі №2-54 (а.с. 24).

На виконання ухвали суду про витребування спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 , надійшла відповідь з Суворовської державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 заведена Восьмою державною нотаріальною конторою (а.с. 72).

Із заявами про прийняття спадщини звернулись спільно ОСОБА_2 та донька померлої ОСОБА_4 .

На виконання ухвали суду про витребування спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_4 , надійшла відповідь з Суворовської державної нотаріальної контори про те, що інформація щодо ведення спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 відсутня (а.с. 84).

Позивач є онуком померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18).

Спірне майно складається з квартири АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту розташована на 1 поверсі 9 поверхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 17,3 кв. м., кухні площею 8,5 кв. м., вбиральні площею 1 кв. м., ванни(санвузла) 2,6 м. кв., коридору площею 3,4 кв. м., вбудованої шафи площею 0,5 кв. м., загальною площею 33,3 кв. м.

Позивач у межах строків звернувся до Четвертої нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України (а.с. 73).

20 квітня 2018 року державним нотаріусом Четвертої нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на відсутність у позивача правовстановлюючих документів на зазначену квартиру та того, що зазначена квартира належала спадкодавцеві.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частина 1 статті 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано технічний паспорт на спірний житловий будинок, що виготовлений 15.01.2018 року на ім`я позивача та схематичний план квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6-11).

Суд встановив, що зазначені докази є належними (ст.77 ЦПК України).

Отже, позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування є доведеною.

Суд окремо зазначає, що право позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину порушено, оскільки нотаріальна контора відмовила у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 19).

Згідно з ст.1297 ЦК України та ст.66 Закону України «Про нотаріат» оформлення прав на спадкове майно входить до виключної компетенції органів нотаріату. Відповідно до ст.8-1 Закону України «Про нотаріат», будь-яке втручання в їх діяльність та вирішення питань, що належать до їх виключної компетенції забороняється. Стаття 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Вказаний висновок суду відповідає також роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, згідно п.23 якого, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.2 ст.47 ЦК України (1963р.) та ч.2 ст.220 ЦК України (2003 р.), якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами та досягнуто згоди з усіх його істотних умов, встановлених ЦК України 1963 року, який діяв на час вчинення вказаного біржового правочину, протизаконних умов біржовий договір не містить, але порушена лише його форма, суд може порушене право відновити на підставі ч.2 ст.47 ЦК України.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та згідно зі ст. ст.ч.2 ст.47, ч.2 ст.80, ст. 224 ЦК України (1963р.), ст.ст. 334,638,655, 1296, 1220, 1222, 1261, 1297 ЦК України, . ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з однієї кімнати житловою площею 17,3 кв. м., кухні площею 8,5 кв. м., вбиральні площею 1 кв. м., ванни(санвузла) 2,6 кв. м., коридору площею 3,4 кв. м., вбудованої шафи площею 0,5 кв. м., загальною площею 33,3 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2020 року.

Суддя