Провадження №4-с/447/9/20
Справа №447/468/20
У Х В А Л А

04.11.2020 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючої -судді Друзюк М.М.

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

за участю:скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (стягувач)

на бездіяльність державного виконавця Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано- Франківськ),

боржник ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) у якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо з`ясування місця роботи боржника ОСОБА_3 , джерел і розміру його доходів на території Чеської Республіки,зобов`язати державного виконавця Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з`ясувати місце роботи боржника ОСОБА_3 , джерело і розміру його доходів на території Чеської Республіки.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що судовий наказ від 13.02.2020 по справі № 447/468/20 присуджено стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1/3 частини заробітку ( доходу ) платника аліментів до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви до 12.02.2020. Цей судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Міжгірському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Вважає, що незважаючи на те, що державному виконавцеві відомо про трудову діяльність боржника за межами України, а саме в Чеській Республіці, ним не застосовувалося жодних дій для направлення офіційного запиту до іноземного органу юстиції для отримання інформації про заробітну плату боржника на території Чеської Республіки, що підтверджує факт бездіяльності виконавця в рамках цього виконавчого провадження. З огляду на вищевикладене, скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов`язати його з`ясувати місце роботи боржника ОСОБА_3 , джерел і розміру його доходів на території Чеської Республіки.

Скаржниця та її представник у судовому засіданні скаргу підтримали у повному обсязі, просять суд її задоволити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. У відзиві на скаргу державний виконавець просить суд в задоволенні скарги відмовити та зазначила, що у неї на виконанні з 02.04.2020 перебуває судовий наказ, виданий 13.02.2020 Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1/3 частини заробітку ( доходу ) платника аліментів до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви до 12.02.2020. Вважає, що нею,як державним виконавцем , вчинені всі дії відповідно до чинного законодавства, зокрема: зроблено відповідні запити до ПФУ про встановлення доходу боржника, до МВС , про наявність на праві приватної власності транспортних засобів, а також запити до ДФС про інформацію щодо отримання доходів в ДРФО, про наявні рахунки в ДРФО. Зазначила, що нею в порядку ч.2 ст. 195 Сімейного кодексу України, здійснено розрахунок зі сплати аліментів за період з 12.02.2020. Крім того , вона також надсилала повторні запити до Державної фіскальної служби України, тому вважає, що нею як державним виконавцем були вчинені всі дії державного виконавця відповідно до чинного законодавства, ЗУ « Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2020 № 512/5, а тому просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши скаржника та її представника,суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до переконання, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на виконанні в Міжгірському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано- Франківськ) перебуває судовий наказ № 2-н/447/36/20, виданий 13.02.2020 Миколаївським районним судом Львівської області, про стягнення щомісячного з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви 12.02.2020, ВП № 61711448.

03.04.2020 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зокрема зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно боржника та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як зазначає державний виконавець у відзиві на скаргу, за станом на 20.05.2020 борг ОСОБА_3 щодо сплати аліментів становив 8176,60 грн., про який державний виконавець повідомив сторони виконавчого провадження. Надалі, 01.06.2020 боржник на виклик державного виконавця з`явився та повідомив що сплатить борг по аліментах 10.06.2020 за наявності коштів. 11.06.2020 боржник ОСОБА_3 на адресу виконавчої служби надіслав квитанції про оплату аліментів на загальну суму 7070 грн.

Відповідно до розрахунку, борг ОСОБА_3 за період з 12.02.2020 по 12.06.2020 становив 10854,44 грн., з яких стягнуто 7070 грн.

З копії надісланих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 03.07.2020 боржником ОСОБА_3 державному виконавцеві подано декларацію про доходи, згідно якої він одержав 62560 чеських корун, що еквівалентно 77 280 грн. На підставі поданої декларації виконавцем здійснено перерахунок за період з 12.02.2020 по 31.07.2020, відповідно до якого борг ОСОБА_6 по сплаті аліментів становив 16913,54 грн.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

На адресу державного виконавця, 17.08.2020 від ОСОБА_3 надійшла заява від 10.08.2020 про перерахунок аліментів у зв`язку з тим, що при заповненні декларації він помилився та вказав суму отриманого доходу не за цілий рік, а за півроку. Крім того боржником до відділу виконавчої служби було подано інформацію, що офіційних доходів на території Чеської Республіки він не отримує, а являється сезонним робітником (заява від 25.09.2020).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Також, Сімейним кодексом визначений єдиний випадок коли виконавцем здійснюється перерахунок заборгованості, а саме у абзаці 2 ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України зазначено, що у разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Однак від одержувача аліментів заява про перерахунок аліментів відповідно до доходів отриманих боржником за кордоном не надходила, а тому такий здійснено в порядку ч.2 ст.195 СК України. Розрахунком від 01.10.2020 встановлено, що боржник має борг в сумі 5557,20 грн.

Статтею 18 Закону України «Про виконавчепровадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження наданих Міжгірським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), державним виконавцем Звірич Н.І. з моменту відкриття виконавчого провадження на виконання судового наказу № 2-н/447/36/20 від 13.02.2020 неодноразово надсилалися запити, зокрема і до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону за період з 02.04.2020 по 28.10.2020. Як вбачається з відповіді на ці запити, дані щодо перетину боржником державного кордону відсутні.

У зв`язку з вищенаведеним, суд відхиляє доводи скаржника, викладені у скарзі, оскільки у державного виконавця відсутні підстави для вжиття заходів з метою перевірки відомостей про працевлаштування ОСОБА_3 на території Чеської Республіки, адже з моменту відкриття виконавчого провадження боржник державний кордон України не перетинав, що підтверджується відповідями, наданими на запити державного виконавця. Разом з тим, суд звертає увагу, що в постанові про відкриття виконавчого провадження боржника було попереджено про відповідальність за внесення до декларації про майно та доходи неправдивих відомостей.

За таких обставин, суд вважає, що державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», правомірно здійснював необхідні заходи щодо своєчасного, повного і неупередженого виконання виконавчого документа.

На підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що державним виконавцем здійснено виключний перелік передбачених законом України «Про виконавче провадження» заходів і повноважень скерованих на виконання судового наказу з метою стягнення заборгованості по аліментах, а тому скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 258-261, 450, 451,452 ЦПК України, Законом України«Про виконавчепровадження» -

постановив :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 (стягувач)

на бездіяльність державного виконавця Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано- Франківськ), боржник ОСОБА_3 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено -06.11.2020 року.

Суддя Друзюк М. М.