Справа № 182/5533/19
Провадження № 2/0182/675/2020
12.02.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Багрової А.Г.
розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Заяви по суті справи:
Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, який уточнювала (а.с.2-4,48-49).
Свої вимоги мотивувала тим, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 .
За вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає та не несе витрат по утриманню житла її син ОСОБА_2 , чим створює позивачеві матеріальні труднощі, позбавляє права отримати субсидію.
При цьому, самостійно знятися з реєстрації відповідач не бажає, фактичне місце його проживання не відоме.
Враховуючи, що ОСОБА_2 не користується квартирою за вказаною адресою, не несе витрат по її утриманню, жодних його речей у приміщенні не має, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач відзив на позов не подавав.
Процесуальні дії у справі.
Провадження по справі відкрито 23.09.2019 року та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву (а.с.25).
Того ж дня судом було постановлено ухвалу про витребування в Адміністрації державної прикордонної служби України відомостей про те, чи перетинав кордон України ОСОБА_2 починаючи з 2015 року, та ухвалу про витребування відомостей про доходи відповідача (а.с.26,27).
Також, запитано у Нікопольському МБТІ інформаційну довідку про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , запитано у Нікопольському ВП ГУНП у Дніпропетровській області інформацію щодо притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та запитано в Департаменті інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України відомості про його перебування в місцях позбавлення волі (а.с.28,29,30).
12.12.2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с.45).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За змістом ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1999 року, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням, договору дарування від 18.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Наявком І.М. за реєстровим № 1210, належить Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.6,7,40).
Інша Ѕ частина зазначеної квартири в рівних частинах належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1999 року, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням (а.с.40,51).
За вказаною адресою, крім власників квартири, зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 12.09.2019 року та від 24.01.2020 року (а.с.22-24,75).
Згідно з Актом від 12.08.2019 року, складеного за підписом сусідів та затвердженого керівником ОСББ «Квітковий дім-1», ОСОБА_2 з 2016 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.8).
Обставин, які б свідчили про поважність причин не проживання відповідачем ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації, судом не встановлено.
У той же час, реєстрація місця проживання відповідача у квартирі позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй нерухомістю, змушує нести додаткові витрати на утримання житла, позбавляє права отримати субсидію і, як наслідок, переживати матеріальні труднощі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 у добровільному порядку більше року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , не несе жодних витрат по її утриманню.
Зважаючи на те, що відповідач протиправно створює ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, суд вважає, що право позивача на володіння, користування та розпорядження своєю нерухомістю підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за зазначеною адресою.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, ст.ст. 317, 319, 328, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.
Повний текст рішення складено 12.02.2020 року.
Дані про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;
третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;
третя особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання згідно позову: АДРЕСА_4 .
Суддя: А. Г. Багрова