Ухвала

18 лютого 2020 року

місто Київ

справа № 4823/40/18

провадження № 61-3036ав19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю

«АРКТИКА-ТРЕЙД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2019 року у складі судді Бечка Є. М.

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

(далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18 вересня 2018 року про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКТИКА-ТРЕЙД» (далі - ТОВ «АРКТИКА-ТРЕЙД»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-банк» заборгованості за кредитним договором від 02 лютого 2017 року № MBOV01425 у розмірі 502 168, 91 грн та судових витрат у розмірі 400, 00 грн.

Стислий виклад змісту рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2019 року заяву задоволено. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18 вересня 2018 року, ухваленого у складі третейського судді Нечай М. В., у справі № 1-6/1/18 про солідарне стягнення з ТОВ «АРКТИКА-ТРЕЙД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-банк» боргу у розмірі 502 168, 91 грн та витрат з оплати третейського збору у розмірі 400, 00 грн.

Задовольняючи заяву, апеляційний суд не встановив підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, встановлених статтею 486 ЦПК України. Судом апеляційної інстанції встановлено, що строк для звернення за видачею виконавчого документа заявником не пропущений, спір був підсудний третейському суду, на час розгляду зазначеної заяви рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18 вересня 2018 року не скасовано, невідповідності складу третейського суду вимогам закону судом не встановлено.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2019 року, постановленою як судом першої інстанції, ОСОБА_1 28 січня 2019 року подала апеляційну скаргу до Верховного Суду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтовувалася тим, що особа, яка підписала заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, не мала відповідних і належних повноважень, оскільки діяла на підставі довіреності як фізична особа. Суд апеляційної інстанції, розглядаючи таку заяву, вийшов за межі предметної юрисдикції, оскільки питання про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду має розглядатися відповідним господарським апеляційним судом. Також заявник зазначає, що справа, у якій постановлено рішення по суті, не є підвідомчою третейському суду, оскільки заявник є споживачем послуг банку, зазначений спір виник з приводу заборгованості за договором кредиту. За наведених обставин, на переконання заявника, ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ ЯК СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Під час підготовки справи до судового розгляду Верховний Суд встановив, що апеляційне провадження у цій справі відкрито помилково, а тому підлягає закриттю, зважаючи на таке.

Право апеляційного оскарження передбачене статтею 351 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 351 ЦПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

За загальним правилом частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно із частиною першою статті 487 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2019 року задоволено заяву АТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

За змістом статті 487 ЦПК України передбачено виключно право на апеляційне оскарження ухвали суду про відмову у видачі виконавчого листа.

Глава 4 розділу ІХ ЦПК України не визначає правила оскарження ухвали суду, якою задоволено заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) відмови у видачі судового наказу; 2) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів;

3) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; 4) скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову; 5) зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення; 6) повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) відмови у відкритті провадження у справі;

8) відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності;

9) передачі справи на розгляд іншого суду; 10) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 11) затвердження мирової угоди; 12) призначення експертизи; 13) визначення розміру судових витрат; 14) зупинення провадження у справі; 15) закриття провадження у справі;

16) залишення позову (заяви) без розгляду; 17) окрема ухвала; 18) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 19) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 20) відмови ухвалити додаткове рішення;

21) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 22) повернення заяви про перегляд заочного рішення; 23) відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; 24) поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання;

25) виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню; 26) відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення; 27) розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця; 28) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 29) повороту виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення; 30) звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; 31) тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 31-1) скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 32) визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

33) тимчасового влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу; 34) оголошення розшуку відповідача (боржника) або дитини; 35) примусового проникнення до житла; 36) звільнення (призначення) опікуна чи піклувальника; 37) відмови у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу;

38) повернення заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу; 39) повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу; 40) залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; 41) відновлення повністю або частково втраченого судового провадження чи відмови в його відновленні.

Аналіз змісту частини першої статті 353 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що у процесуальному законодавстві використано різні правові конструкції для визначення переліку ухвал, що підлягають оскарженню: зокрема, в одних випадках вживається слово «відмова» (пункти 1, 4, 7, 10 та інші зазначеної статті), а в інших - зазначається на зміст процесуального рішення (пункти 2, 3, 11, 12 та інші).

Тлумачення пункту 39 частини першої статті 353 та статті 487 ЦПК України дає підстави для висновку, що законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку лише ухвали апеляційного суду як суду першої інстанції про повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського судута про відмову у видачі виконавчого листа.

Отже, ухвала Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2019 року про задоволення заяви щодо видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки відсутня в переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги, згідно із частиною першою статті 353 та статті 487 ЦПК України.

Проте, відсутність такої можливості не призводить до порушення конституційної засади судочинства - рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та не має наслідком порушення права особи на судовий захист, так як у такому випадку оскарженню підлягає рішення третейського суду або виконавчий лист відповідно до вимог статті 469 ЦПК України.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 25 січня 2019 року у справі № 755/6330/16-ц (провадження № 61-49134ск18).

За змістом пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2019 року підлягає закриттю як помилково відкрите.

Наведені висновки Верховного Суду щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження як помилково відкритого узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/16892/17 (провадження

№ 11-953апп18).

Керуючись статтями 353, 358, 487 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Апеляційне провадження у справі за заявою Акціонерного товариства

«Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18 вересня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКТИКА-ТРЕЙД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 січня 2019 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко