У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Панченко О.М.

за участю:

секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Багратіоні Д.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2018 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.

Протокольною ухвалою суду від 14.05.2019 року явка представника позивача до суду була визнана судом обов`язковою за клопотанням сторони відповідача.

Після чого, в призначені судом судові засідання, а саме: 26.07.2019 року, 26.11.2019 року та 11.02.2020 року представник позивача не з`явився. Надіславши на адресу суду письмові клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили суд залишити дану позовну заяву без розгляду, у зв`язку з черговою неявкою представника позивача до суду, оскільки явка останнього була визнана судом обов`язковою, а у них є ряд запитань до сторони позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За нормами ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року (справа №310/12817/13; провадження №61-36375св18).

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача не з`явився в три судових засідань, хоча явка останнього до суду була визнана судом обов`язковою протокольною ухвалою суду від 14.05.2019 року. Наявні в матеріалах справи клопотання сторони позивача про розгляд справи у їх відсутність, не свідчать про поважність причин неявки представника в судове засідання, а проведення судового розгляду без участі представника позивача унеможливлює подальший розгляд справи, оскільки у відповідача та його представника наявний перелік питань стосовно даного спору до позивача у справі, а також для належного розгляду справи необхідно було оглянути оригінали документів, які міг надати суду лише представник позивача у справі.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства шоста, чергова неявка представника позивача в судове засідання є підставою залишити без розгляду дану позовну заяву.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 200, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 14.02.2020 року.

Суддя: О.М. Панченко