Провадження № 6/761/1078/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря: Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Сіквеструм» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданого на виконання рішення суду у справі № 761/31517/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Сіквеструм» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданого на виконання рішення суду у справі № 761/31517/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року у справі №761/31517/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» заборгованість за кредитним договором № RA - 003343 від 13.11.2014 року розмірі 68 718, 73 грн. судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп.Виконавчий лист на виконання рішення суду не видавався.

17.03.2020 року між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та Компанією «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД» було укладено договір №2/1 про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера. Відповідно до даного договору банк з метою завершення процедури ліквідації банку, безоплатно передав майно (активи) банку, яке залишилось після задоволення вимог усіх черг кредиторів банку. Відповідно до Додатку №4 до договору ПАТ «Банк «ЮНІСОН» передав акціонерам, зокрема, право вимоги за кредитним договором № RA - 003343 від 13.11.2014 року, укладеним між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та ОСОБА_1 . Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, а тому виникає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні стягувача у виконавчому листі з ПАТ «Банк «ЮНІСОН» на ТОВ «Сікреструм».

У судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, представник заявника у поданій заяві просив проводити розгляд справи без його участі, заінтересовані особи про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» заборгованість за кредитним договором № RA - 003343 від 13.11.2014 року розмірі 68 718, 73 грн. судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 квітня 2016 року № 300/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк «ЮНІСОН» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 квітня 2016 року № 614 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Далі, на підставі рішення Правління Національного банку України від 18 червня 2018 року № 345 - рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 червня 2018 року № 1725 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та делегування повноважень ліквідатора банку», розпочато процедуру ліквідації банку строком на два роки з 19 червня 2018 року до 18 червня 2020 року включно.

10 лютого 2020 року відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 303 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «ЮНІСОН» завершено задоволення кредиторських вимог, внесених до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «ЮНІСОН». Після задоволення вимог всіх кредиторів у ПАТ «Банк «ЮНІСОН» залишилось нереалізоване майно.

На підставі одержаних від акціонерів ПАТ «Банк «ЮНІСОН» заяв про намір отримати майно (активи) банку, що залишилось після задоволення вимог кредиторів, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 602 від 16.03.2020 року про передачу залишкового майна (активів) акціонерам ПАТ «Банк «ЮНІСОН» в розмірах часток, котрі їм належать.

На підставі зазначеного, між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «ЮНІСОН» Федорченка А.В. та акціонерами банку, у тому числі «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД», яке діє від свого імені та від імені компаній (інших акціонерів банку), керуючись ст.ст. б, 8, 111. 512-519, 627 ЦК України. ст.59 ГК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Законом України «Про акціонерні товариства», Порядком складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволенні вимог кредиторів банків, що ліквідуються, був укладений Договір №2/1 від 17.03.2020 року про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера.

Відповідно до п. 1. даного Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідно до розділу IX Порядку складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 21.08.2017 року №3711, Банк з метою завершення процедури ліквідації банку, безоплатно передав майно (активи) Банку, яке залишилось після задоволення вимог усіх черг кредиторів Банку, передбачених ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у спільну часткову власність акціонерів ПАТ «Банк «ЮНІСОН», від імені яких діє «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД».

Згідно з п.2.1. Договору №2/1, Банк передає, а Акціонери приймають, зокрема, наступне Залишкове майно: основні засоби та інші активи, перелік яких наведений у додатках: №4 (кредити) до цього договору. Відповідно до змісту даного Додатку, ПАТ «Банк «ЮНІСОН» передав акціонерам, зокрема, право вимоги за кредитним договором № RA - 003343 від 13.11.2014 року, укладеним між ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 Договору №2/1, з моменту укладення цього Договору, право власності на Залишкове майно переходить до Акціонерів та в Акціонерів виникає право власності на Залишкове майно.

Пунктом 6 Договору №2/1 встановлено, що Акціонери зобов`язані протягом 3-х календарних днів після дати підписання цього Договору прийняти від Банку Залишкове майно, вказане у Додатках №1,2,3,4 до цього Договору за актом приймання передачі Залишкового майна. Акт приймання-передачі Залишкового майна після підписання його Сторонами стає невід`ємною частиною цього Договору.

На виконання п.6 Договору №2/1, сторонами 17.03.2020 року було укладено Акт приймання-передачі Залишкового майна.

Далі, 16.04.2020 року між Компанією «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД», яка діє від свого імені та від імені та в інтересах інший компаній (акціонерів банку) на підставі нотаріально посвідчених довіреностей: ЛАБАРНЕЙ АДВАНС ЛТД, ІГЕЙЗЕР КЕПІТАЛ ЛТД, ГОРАТЕЙЛ СОЛЮШНС ЛТД, ВЕНТАТРАНС СІСТЕМС ЛТД, ІНТЕНТОСТ СІСТЕМС ЛТД, РІЧМАНТІ ХОЛДІНГ ЛТД, ФЕЛІГРАНТ ІНВЕСТ ЛТД та ТОВ «СІКВЕСТРУМ» було укладено Договір відступлення права вимоги №16/04-20 від 16.04.2020 року, відповідно до умов якого Первісні кредитори в особі Компанії «МЕЛІГАНТ ГРУП ЛТД» відступили Новому кредитору - ТОВ «СІКВЕСТРУМ» права вимоги за кредитними договорами (з усіма додатковими угодами/договорами про внесення змін), укладеними з фізичними особами - позичальниками, реєстр яких є невід`ємною частиною даного Договору.

Права вимоги за Кредитними договорами, перелік яких наводиться в Реєстрі кредитних договорів, вважається відступленими Новому кредитору з моменту підписання Сторонами цього Договору та Реєстру Кредитних договорів.

У реєстрі кредитних договорів, права вимоги за якими передані за Договором відступлення права вимоги №16/04-20 від 16.04.2020 року зазначений, серед іншого, кредитний договір № RA - 003343 від 13.11.2014 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Також за актами приймання-передачі Первісними кредиторами були передані Новому кредитору оригінали кредитних справ та наявні судові справи.

Про перехід права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, Відповідача було повідомлено Повідомленням про відступлення права вимоги поштовим відправленням з трек-номером 656. Тобто, на підставі зазначених вище Договорів №2/1 від 17.03.2020 року та №16/04-20 від 16.04.2020 року відбулася заміна кредитора в зобов`язанні та передання ПАТ «Банк «ЮНІСОН» своїх прав кредитора за кредитним договором № RA - 003343 від 13.11.2014 року, боржником за яким є Відповідач, Новому кредитору - ТОВ «СІКВЕСТРУМ».

Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення «Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №327/378/16-ц, Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №2-н-148/09.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язані в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутність відкритого виконавчого провадження на час розгляду судом заяви про заміну сторони у такому провадженні не є перешкодою для вирішення судом цього питання. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові і підлягають виконанню на всій території України, а відтак суд вважає за необхідне замінити вибулого стягувача у виконавчому листі по справі № 761/31517/17, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитним договором № RA - 003343 від 13.11.2014 року в розмірі 68 718, 73 грн. судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., з ПАТ «Банк «ЮНІСОН» на його правонаступника ТзОВ «СІКВЕСТРУМ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. М. Драгомирова, 20-А, кв. 17)

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 378, 442 ЦПК України, ст.ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіквеструм» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданого на виконання рішення суду у справі № 761/31517/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі по цивільній справі № 761/31517/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, а саме: з Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіквеструм».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

СУДДЯ: М.А.РИБАК