Справа № 487/6748/19
Провадження № 2/487/472/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 рокуЗаводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

09.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 13433,72 грн. 13.07.2020 року до суду надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог, у якій остаточно просив стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини 18753,27 грн.

Позовні вимоги позивач мотивовані тим, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.11.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн. щомісячно. Донька сторін проживає із позивачем та забезпечена житлом, харчуванням, іншими необхідними умовами для розвитку дитини та її навчання. Так, позивач несе додаткові витрати на утримання дитини, які складаються із лікуванням та обслуговування стоматології, розваги та розвиток, витрати для розвитку та навчання у школі, а також витрати пов`язані із закупкою сезонного одягу для дитини та канцелярських товарів на загальну суму 37506,54 грн. Таким чином, станом на 06.07.2020 року відповідач має відшкодувати позивачу 18753,27 грн. у вигляді додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач у добровільному порядку не несе участь у додаткових витратах на дитину. Посилаючись на викладене позивач просила позовні вимоги задовольнити.

11.02.2020 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву відповідача, у якій останні просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. 07.10.2014 року він уклав шлюб із ОСОБА_4 та від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народився син ОСОБА_5 також на його утриманні знаходиться пасинок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який навчається у університеті та вартість навчання за семестр становить 8000 грн. На теперішній час відповідач проживає на житловій площі батьків з дружиною, сином та пасинком, його батьки є пенсіонерами знаходяться на його утриманні. Його батько постійно хворіє та потребує медичного супроводу . Для утримання батьків відповідачу також потрібні значні грошові кошти, оскільки батьки є пенсіонерами та отримують маленьку пенсію. На теперішній час він не працевлаштований та постійного заробітку не має, його вкрай малих та не регулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності.

25.05.2020 року на адресу суду надійшли пояснення до заперечення представника позивача, у яких представник позивача просила позовні вимоги задовольнити. Зазначила, що із зазначеними у запереченнях твердженнями позивача не погоджується, виходячи із наступного. Так, твердження відповідача про те, що додаткові витрати на дитину відносяться до аліментних відносин хибне, в даному випадку додаткові витрати на дитину мають разовий характер, оскільки у позивача виникла така потреба. Стосовно вказаного відповідачем факту, що він ніде не працевлаштований та при цьому утримує п`ятьох осіб та сплачує грошові кошти за навчання свого пасинка, зазначила, що зазначені відповідачем обставини викликають сумнів яким чином людина, яка має малі та нерегулярні заробітки має можливість утримувати таку кількість осіб.

Ухвалою суду від 13.09.2019 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження.

Адвокат Долгов А.Г., який діє в інтересах позивача до судового засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій просила розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Адвокат Скотников О.М., який діє в інтересах відповідача до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні.

Заочним рішенням Заводськогго районного суду м. Миколажєва від 16.11.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 11.07.2019 року, старшим державним виконавцем Лиманського районного відділу ДВС ГТУЮ у Одеській області при примусовому виконанні виконавчого документу №487/460/18 від 03.01.2019 року виданого Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 на утриманні неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ттвердій грошовій сумі у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 17.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.07.2019 року розмір заборгованості складає 5783,87 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.11.2019 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у своєму позові та представник позивача у заяві про збільшення позовних вимог зазначають, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, та позивач понесла додаткові витрати на утримання дитини, а саме на медичне лікування та обслуговування, розваги, витрати на навчання у школі та витрати, пов`язані із закупкою сезонного одягу для дитини, канцелярських товарів для школи та витрати пов`язані із щомісячним лікуванням у стоматологічній клініці на загальну суму 37506,54 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (розвиток здібностей), що потребує додаткових матеріальних витрат. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

В даному випадку представник позивача у заяві про збільшення позовних вимог зазначає, що неповнолітня донька ОСОБА_3 має порушену жувальну функцію і для лікування даної проблеми їй необхідно носити зубні брекети та виконувати інші настанови лікаря, що в подальшому виливається у щомісячні витрати, пов`язані із лікуванням дитини у стоматолога, а тому витрати на лікування є додатковими витратам, що підтверджується відповідними медичними документами.

Таким чином, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, та з урахуванням наданих позивачем доказів, суд приходить до переконання, що 1/2 частина понесених позивачем додаткових витрати на оплату для доньки лікування у стоматолога та купівлю ліків 32074,00 грн. : 2 = 16037,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Разом з цим, витрати по школі в сумі 1383,44 грн., на розваги 160,00 грн., на придбання одягу в сумі 3796,00 грн., витрати на канцелярські товари для школи 93,10 грн., не є додатковими витратами на дитину, оскільки це не викликано особливими обставинами у розумінні ст.185 СК України, а відноситься до звичайних витрат для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, що передбачені стягненням аліментів з батька дитини, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в частині витрат на лікування ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 75, 77, 79, 80, 84, 180-182, 185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 137, 141, 263, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 суму додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3736,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий.

Суддя В.О. Гаврасієнко