РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Провадження № 2/510/735/20

Справа № 510/603/20

14.04.2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області заяву представника позивача адвоката Златі Д.С. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості майна, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення компенсації вартості майна.

Ухвалою судді Ренійського районного суду Одеської області від 14 квітня 2020 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 25 травня 2020 року о 12 годині 30 хвилин.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Златі Д.С. про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на спірне майно та заборонити відповідачу ним користуватися, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спірний автомобіль знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_2 , а тому він має реальну можливість його знищити чи відчужити, що може ускладнити виконання рішення суду у майбутньому.

Суд, розглянувши заяву та матеріали справи вважає, що заява має бути частково задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Подана позивачем заява відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України та може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

На підставі ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У своїй заяві адвокат Златі Д.С. зазначає, що відповідач ОСОБА_2 може у подальшому унеможливити виконання рішення суду шляхом знищення або відчуження спірного майна автомобіля.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує й практику Європейського суду з прав людини, а саме п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України», в якому йдеться мова про те, що одним з аспектів права на суд є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Представником позивача в обґрунтування вимоги про заборону відповідачу користуватись спірним автомобілем зазначено, що існує реальна загроза знищення чи псування відповідачем спірного автомобіля і відповідно зменшення його вартості, що ускладнить чи навіть унеможливіть виконання рішення суду або унеможливіть ефективний захист прав позивача. Проте в порушення ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано до суду жодного доказу існування загрози знищення чи псування відповідачем спірного автомобіля.

Крім того судом враховується, що у відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем до позову додано звіт про проведення незалежної оцінки вартості спірного автомобіля, яка проведена 12 березня 2020 року та складає ціну позову, зазначена у вимогах позовної заяви.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, у зв`язку з тим, що предметом розгляду даної справи є автомобіль і у разі його відчуження існує загроза утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту що є співмірним заявленим позовним вимогам.

Стосовно заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме користуватись спірним автомобілем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153, 157, 258, 260, 261, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву представника позивача адвоката Златі Д.С. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості майна задовольнити частково.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов ( НОМЕР_2 ) НОМЕР_3 , тип кузову легковий седан, сірого кольору, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1998 см3.

В іншій частині відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова