Справа № 202/1930/19
Провадження № 2/175/483/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Сапай О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське заяви позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат та заяву представника відповідача ОСОБА_2 про компенсацію витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року по вищевказаній цивільній справі було закрито провадження з підстави відсутності предмету спору.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн.

До суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Киселиці І.Ю., в якому останній просить вирішити питання про компенсацію витрат, здійснених відповідачем у зв`язку із розглядом справи у розмірі 2000,00 грн. (витрати на правничу допомогу адвоката), ухваливши додаткове рішення по справі.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

До початку судового засідання позивач надала заперечення на заяву представника відповідача про компенсацію витрат на правову допомогу, вважає її безпідставною.

Вирішуючи питання про компенсацію витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, суд приходить до наступного.

За змістомст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.4ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 5ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Оскільки в даному випадку за результатом розгляду справи судом не постановлялось судове рішення про задоволення позовних вимог, то за цих обставин відсутні правові підстави для покладення судових витрат позивача у вигляді сплати судового збору у даній справі на відповідача, а тому заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задоволенню не підлягає.

Вирішуючи вимоги заяви представника відповідача адвоката Киселиці І.Ю. суд встановив наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що для захисту своїх прав та представлення інтересів у суді ОСОБА_3 уклав договір про надання правової допомоги.

Представник відповідача адвокат Киселиця І.Ю. зазначив, що за час перебування даної справи на розгляді, відповідачем понесені витрати, загальний розмір яких становить 2000 грн., що підтверджується актом наданих послуг №1/Д4 від 21.02.2020 року та детальний опис робіт від 21.02.2020 року, в якому міститься детальний розрахунок.

Згідно ч. 6ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно достатті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (Заява №33949/02) відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Згідно ст.134 ч.1,2 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Велика Палата Верхового Суду в постанові від 12.11.2019 р. в справі № 904/4494/18 зазначила про таке : «6.52. З огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Велика Палата Верховного Суду відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат».

Як вбачається із матеріалів справи, а ні відповідачем, а ні представником відповідача не було подано до суду попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, у т.ч. витрат на правову допомогу відповідач, як передбачено законом, всі докази про понесення витрат були подані суду після постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про компенсацію витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями133,142,260,353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат відмовити.

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про компенсацію витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Новік