Провадження №22-ц/801/2350/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач :Береговий О. Ю.
УХВАЛА

29 грудня 2020 рокуСправа № 127/21401/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Берегового О.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року,

встановив:

Не погодившись із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою заявником судового збору та відсутністю достатньої кількості примірників апеляційної скарги для усіх учасників справи.

Копія зазначеної ухвали направлялась на адресу ОСОБА_2 про що свідчить супровідний лист по справі та зворотне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду з відміткою про вручення 14 грудня 2020 року.

Станом на 29 грудня 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуто. Дії заявника свідчать про зловживання своїми правами та втрату інтересу до даної справи, що в свою чергу тягне порушення принципу розумності строків.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, так як обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Отже, станом на 29 грудня 2020 року недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду від 10 грудня 2020 року не усунуто, скаржник попереджений судом, що в разі не усунення недоліків апеляційної скарги, скарга вважається неподаною та підлягає поверненню згідно до норм статті 185 ЦПК України, якою передбачено, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в порядку ч. 3 ст. 185 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду, з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, одночасно подавши заяву про поновлення строку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий