Єд. унік. № 243/7372/20
Провадження № 2/243/2338/2020
30 жовтня 2020 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Нікіфорової В.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зацікавлена особа: Слов`янська міська рада, служба у справах дітей, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
25.08.2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрована його донька ОСОБА_2 та її неповнолітні доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які з травня 2014 року не проживають у будинку, особистих речей в будинку не мають. Оскільки відповідачі близько шести років не мешкають у вказаному будинку, а їх реєстрація в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, він вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Відповідачка ОСОБА_2 , яка діє в інтересах в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду, судові повістки, що направлялися на адресу відповідачів, повернулися за закінченням строків зберігання. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення.
Представник зацікавленої особи надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.09.2020 року. органу опіки та піклування Слов`янської міської ради
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.
ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р. 19.07.2005 року (а.с.8).
З довідки, що видана Виконавчим комітетом Слов`янської міської ради від 03.03.2020 року, слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
Згідно акту від 25.02.2020 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Словважмаш» Кругловою О.С., вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 з травня 2014 року по теперішній час не мешкають у будинку АДРЕСА_1 (а.с.13).
Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
За змістом ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання стосовно визнання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, суд виходить з наступного.
Частиною 2,3 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
В силу ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.
Інтереси дітей даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітні ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 у спірному будинку не мешкають, так саме, як і їх батьки. Залишення неповнолітніх зареєстрованими у спірному будинку суперечило б змісту ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України.
Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили постійне місце проживання разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , суд вважає, що, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід також визнати такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 346, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зацікавлена особа: Слов`янська міська рада, служба у справах дітей, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення виготовлений 04 листопада 2020 року.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області Д.В. Воронков