Справа № 703/530/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 та просив визнати право власності на 1/2 частину наведеної квартири, так як вона була придбана під час шлюбу.

Позивач направив також до суду заяву, в якій просив забезпечити цей позов шляхом накладення арешту на цю квартиру.

Зазначив, що метою накладення арешту є охорона матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, оскільки на даний час вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі та відповідач може здійснити дії по відчуженню цього майна, що призведе до потенційних труднощів у подальшому виконанні можливого рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст.154 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справу, без повідомлення учасників справи.

У відповідності з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту.

Пунктом 4 пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 05.

Суд погоджується з твердженням позивача, що забезпечення позову забезпечить збереження спірного майна та зможе запобігти його відчуженню відповідачем. Водночас забезпечення позову не спричинить суттєвих наслідків для відповідача.

Обраний позивачем захід забезпечення позову безпосередньо пов`язаний з предметом спору у даній справі, відповідає вимогам адекватності та співмірності, спрямований на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не спричиняє жодних матеріальних збитків відповідачу, суд не вимагає від позивача забезпечення збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Підстав, які б визначали необхідність обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову в порядку ст.154 ЦПК України судом не встановлено.

З метою ефективного захисту прав позивача, керуючись ст. 151, 153, 154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити повністю.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити до Смілянського МВ ДВС ЦМУЮ м. Київ для виконання, а сторонам по справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд через Смілянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя : Н.А. Кирилюк