ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2710/20 Справа № 2-3028/10/0408 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання : Чубіна А.В.,

сторони справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Горбенко Інни Василівни, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 , постановлену суддею Ступак С.В. у м. Кривому Розі, повний текст ухвали складений 18 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії, рішення державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( під час розгляду справи змінило назву на Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) надалі ДВС), про зобов`язання державного виконавця зняти арешт з майна.

В обґрунтування скарги зазначив,що представник скаржника звернулася до Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області з проханням зняття арешту з рухомого і нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі того, що відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно скаржника. Проте, отримав відповідь відмову від 23.07.2019 р., в якій ДВС зазначає, що зняття арешту чинним законодавством не передбачено. У зв`язку з викладеним, не погоджуючись з позицією державного виконавця, скаржник просить суд зобов`язати державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області скасувати арешт на все майно ОСОБА_1 накладене постановою про арешт від 11 жовтня 2017 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 рокускаргу ОСОБА_1 на дії, рішення ДВС про зобов`язання зняти арешт з майна залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском строку для її подання.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник скаржника адвокат Горбенко І.В. подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального законодавства ставить питання про скасування ухвали суду та повернення справи для розгляду скарги по суті заявлених вимог. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що після закриття виконавчого провадження арешт державним виконавцем не знятий. Про існування порушеного права скаржник дізнався після звернення із заявою про скасування арешту та отримання відмови в скасуванні 23 липня 2019 року, а 02 серпня 2019 року звернувся із скаргою, тобто в межах строку визначеного положенням ст.449 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу начальник відділу ДВС просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В мотивування зауважує, що у період з 03 серпня 2018 року по 27 червня 2018р. на виконані перебував виконавчий лист №2-3028/10/0408 від 29.11.2010. Представник скаржника двічі зверталась із заявою про скасування арешту у травні 2019 року на яке відповідь отримано 04 червня 2019 року та вдруге 11 липня 2019 року, відповідь отримано 23 липня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника - адвоката Горбенко І.В., яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, представника суб`єкта оскарження, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах скарги, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що у період з 03.08.2016 по 27.06.2018 р на виконанні ДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчий лист № 2-3028/10/0408 від 29.11.2010 виданого Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» заборгованості у розмірі 839561,97 (а.с.231-234).

Державним виконавцем Металургійного відділу ДВС винесено постанову від 11.10.2017 р. про накладення арешту на все нерухоме майно боржника, також постанову про опис та арешт (коштів) боржника (а.с.237,238).

У січні 2018 року боржник ОСОБА_2 звернувся до Металургійного відділу ДВС зі заявою про скасування, зняття арешту, накладеного постановою від 11.10.2017р. з квартири АДРЕСА_1 , яка йому вже не належить через відчудження у 2013 році (а.с.244).

Постановою державного виконавця від 06 квітня 2018 року за наслідками розгляду заяви боржника, скасовано процесуальний документ постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11 жовтня 2017 року (а.с.251).

Постановою державного виконавця від 27 червня 2018 року повернуто виконавчий документ стягувачу, на підставі п.2 ч.І ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», через відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 140,261) .

Представником скаржника ОСОБА_1 - адвокатом Горбенко І.В. до відділу ДВС подана заява від 10 квітня 2019 року про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження (а.с.253).

Представником скаржника ОСОБА_1 - адвокатом Горбенко І.В. до відділу ДВС подана 30.05.2019 р. заява за вх. №7316/13.9-30 з проханням припинити обтяження майна ОСОБА_1 (а.с. 255).

На звернення скаржнику ОСОБА_3 вручена відповідь 04.06.2019 р., що підтверджується підписом про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника (а.с. 256).

Вдруге, представником скаржника ОСОБА_1 - адвокатом Горбенко І.В. подано заяву 11.07.2019 р. за вх. № 8762/13.9-10 до відділу ДВС з проханням припинити обтяження майна ОСОБА_1 (а.с. 262).

На це звернення повторно 23.07.2019 р. за вих. № 32178 ДВС боржнику ОСОБА_4 .В. надано відповідь про відсутність підстав для зняття арешту з майна (а.с.263).

Скарга ОСОБА_1 надійшла до суду 01.08.2019 року вх.№14881, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду. (а.с.128)

Залишаючи без розгляду скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Горбенко І.В., суд першої інстанції дійшов висновку, що скаржник звернувся до суду з пропуском строку установленого ст.449 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції, вважає його прийнятим на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів.

Відповідно до ч.2 ст.449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У матеріалах справи відсутнє клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку, або визнання причин пропущення такого строку поважними.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» за заявою № 3236/03 зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункт 34 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьев проти України» за заявами № 17160/06 та N 35548/06).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Звернувшись до суду зі скаргою із пропуском десятиденного строку, передбаченого ст.449 ЦПК України, скаржник не ставив питання про його поновлення. Матеріалами справи доведено, що про існування обтяження боржник знав у травні 2019 р., звернувшись вперше із заявою про припинення обтяження, отримавши відповідь державного виконавця 04.06.2019.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Горбенко Інни Василівни, залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: