Дата документу 23.01.2020 Справа № 554/9373/19
Провадження № 2/554/463/2020
Рішення

іменем України

23.01.2020 року місто Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Поливяної О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Заліпи Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» про захист прав споживачів,

встановив:

16.10.2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача, публічного акціонерного товариства «Полтавагаз», про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що у 2015 році після заяви Уряду, що зекономлена субсидія, надана громадянам для споживання природного газу, може бути направлена на утеплення будинків, заміни вікон і іншого енергозбереження, він придбав твердопаливний котел ціною 8,5 тис. грн., сплатив за послуги по його встановленню та витратив кошти на комплектуючи матеріали на суму 4,55 тис. грн., придбав 2,5 куб. метрів дров на суму 1750,00 грн. Сума затрат становила: 8,5 + 4,55 + 1,75 = 14,8 тис. грн. Даними діями він зекономив за 2015-2016 роки природного газу на суму 3229,64 грн., а згідно розрахунку ТОВ «Полтавагаз Збут» 2906,98 грн. Пряма економія складає: 3229,64 - 1750 = 1479,64 грн. Однак, сума у 2 906 грн. 98 грн. була знята з його рахунку згідно нового Указу КМУ про те, що зекономлена субсидія повертається у держбюджет. Даний Закон вважає несправедливим та таким, що не має зворотної дії. На думку позивача, за 2016-2017 роки ним було спожито природного газу на суму наданих йому субсидій, але йому була обрахована заборгованість в сумі 3385,22 грн. Позивач вважає, що відповідач занизив показники на 718 метрів кубічних, повернувши невикористану субсидію в сумі 805,12 грн., і нарахував їх у травні місяці 2017 року. Шляхом залякування, що йому не дадуть субсидії, представники ТОВ «Полтавагаз Збут» змусили його заплатити 2000 грн. в рахунок погашення заборгованості. Позивач вважає, що відповідач повинен повернути йому сплачені кошти в сумі 2000 грн., сплачені кошти в жовтні місяці 2017 року за неспожитий природний газ, а також повернути на його особистий рахунок ТОВ «Полтавагаз збут» суму незаконно нарахованого боргу за травень місяць 2017 року: 4086,4 - 2000 = 2086,4 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача незаконно сплачені ним кошти в десятикратному розмірі в сумі 20 000 грн., незаконні нарахування в десятикратному розмірі в сумі 20864 грн., матеріальну і моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Ухвалою від 17.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу на 07.11.2019 року до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити з огляду на наступне. На об`єкті споживання за адресою позивача: АДРЕСА_1 встановлений газовий лічильник, відповідно до якого здійснюється нарахування. Позивач порушує вимоги законодавства в частині своєчасної оплати за спожитий природний газ, фактичні показники лічильника ним не передаються. ОСОБА_1 своєчасно не повідомляв ТОВ «Полтавагаз збут» про фактичні показання лічильника відповідно до п.5.5 розділу V Типового договору розподілу станом на 01 число кожного місяця ні через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ, ні за телефоном, ні шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (абонентської книжки) Оператора ГРМ, ні на електронну адресу. Таким чином, за період між контрольними зняттями показань лічильника, а саме за період з 28.11.2016 року (показник лічильника 61200) по 20.06.2017 (показник лічильника 62825) нарахування здійснювалися виходячи із розміру соціальної норми. У травні 2017 року після чергового контрольного зняття показників лічильника (62825) відповідачем було нараховано 477 м.куб. газу, тому борг склав 3 385 грн. 22 коп. 31 жовтня 2017 року позивач добровільно сплатив 2000 грн. за спожитий природній газ ТОВ «Полтавагаз збут», що підтверджується квитанцією TS207520. Того ж дня позивач та ТОВ «Полтавагаз збут» уклали Графік 455/17 погашення заборгованості, ОСОБА_1 визнав наявність боргу у розмірі 1593,95 грн. станом на показник 62855 та домовились про його погашення протягом 2-ох місяців, починаючи з 01.12.2017 по 10.01.2018 включно. Отже, вважає, що своєчасне неповідомлення AT «Полтавагаз» або неповідомлення взагалі показників лічильника природного газу, виключає законність вимог позивача. Будь-яких доказів неправомірності поведінки AT «Полтавагаз», наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, вини, позивачем не надано. Позивачем не зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому позовні вимоги, не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 07.11.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду на 23.01.2020 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що АТ Полтавагаз є оператором газорозподільної системи, тобто суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії (постанова № 778 від 15.06.2017 р. Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ Полтавагаз та постанова № 941 від 04.06.2019 р. «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 15 червня 2017 року № 778»), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

З 01 липня 2015 року ПАТ Полтавагаз(на сьогоднішній день - AT Полтавагаз) анульоване дію ліцензії на постачання природного газу на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 11.06.2015 № 1732 Про анулювання ліцензій на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданих ПАТ «ТЕРНОШЛЬГАЗ», ПАТ «ПОЛТАВАГАЗ», ПАТ «ЛУБНИГАЗ» та ПАТ «КОРОСТИІІПВГАЗ».

З 01 липня 2015 року згідно з рішенням НКРЕКП для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання - ТОВ «Полтавагаззбут».

ТОВ «Полтавагаззбут» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, які затверджені Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.5.5 розділу V Типового договору розподілу Споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показники лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один з таких способів: через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; за телефоном; шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; на електронну пошту.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що наступає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні три роки. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Таким чином, за умови розрахунку за природний газ згідно лічильника газу, споживач зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб надавати їх оператору ГРМ та проводити оплату за спожитий природний газ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, іншого чинне законодавство не передбачає.

Відповідно до п.3 розділу 2 Кодексу газорозподільних систем, на Оператора ГРМ покладені функції, щодо формування добових, декадних, місячних та річних показників фактичного об`єму та обсягу (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території ГРМ.

Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, а тому числі постачальником споживача.

Визначені Оператором ГРМ об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Чинним законодавством передбачено, що за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника.

На об`єкті газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 встановлений газовий лічильник відповідно до якого здійснюється нарахування за використаний природний газ.

Позивач з 2015 року користується субсидією для відшкодування витрат на оплату послуг з газопостачання для індивідуального опалення.

ОСОБА_1 своєчасно не повідомляв ТОВ «Полтавагаз збут» про фактичні показання лічильника відповідно до п.5.5 розділу V Типового договору розподілу станом на 01 число кожного місяця ні через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ, ні за телефоном, ні шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (абонентської книжки) Оператора ГРМ, ні на електронну адресу. Тому, за період між контрольними зняттями показань лічильника, а саме за період з 28.11.2016 року (показник лічильника 61200) по 20.06.2017 (показник лічильника 62825) нарахування здійснювалися виходячи із розміру соціальної норми.

У травні 2017 року після чергового контрольного зняття показників лічильника (62825) відповідачем було нараховано 477 м.куб. газу, борг позивача склав 3 385 грн. 22 коп.

31 жовтня 2017 року позивач добровільно сплатив 2000 грн. за спожитий природній газ ТОВ «Полтавагаз збут», що підтверджується квитанцією TS207520.

Того ж дня позивач та ТОВ «Полтавагаз збут» уклали Графік 455/17 погашення заборгованості, ОСОБА_1 визнав наявність боргу у розмірі 1593,95 грн. станом на показник 62855 та домовились про його погашення протягом 2-ох місяців, починаючи з 01.12.2017 по 10.01.2018 включно.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стороною позивача не надано суду доказів, які б свідчили про порушення зобов`язань з боку АТ «Полтавагаз» у правовідносинах із позивачем.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної та матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно п.п. 2, 4, 5, 6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: належну якість продукції та обслуговування; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відносини щодо надання послуг постачання природного газу, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року.

Пунктом 8 розділу VI Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються, виходячи з фактичного середньогодинного споживання газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період відсутності газопостачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її на підставі рішення суду.

Отже, відшкодування шкоди побутовому споживачу природного газу передбачене лише у випадку дефекту в продукції та припинення через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника постачання газу побутовому споживачу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, тому задоволенню не підлягають.

Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 611, 1166, 1167 ЦК України, п.п. 2, 4, 5, 6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» про захист прав споживачів, - відмовити.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко