ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 638/5001/17-ц

провадження № 22ц/818/4734/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року в складі судді Подус Г.С. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання квартири та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення Ѕ площі квартири та розділ особистих рахунків

в с т а н о в и в:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Повний текст рішення суду складено 31 липня 2020 року.

На вказане рішення суду 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, мотивоване тим, що його представниця ОСОБА_3 не виконала свого обов`язку щодо подання апеляційної скарги та перестала відповідати на його телефонні дзвінки, у зв`язку з чим він вимушений був звертатися до іншого представника.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без руху та апелянту надано строк 10 днів для надання до суду заяви про поновлення строку з зазначенням інших поважних причин пропуску строку з 01 вересня 2020 року по 09 жовтня 2020 року та наданням відповідних доказів щодо цього з дня отримання копії цієї ухвали.

Зокрема, в ухвалі зазначено, що строк на апеляційне оскарження у ОСОБА_1 закінчився 31 серпня 2020 року (перший робочий день), однак він подав апеляційну скаргу лише 09 жовтня 2020 року, та його посилання на те, що його представниця ОСОБА_3 мала своєчасно підготувати та подати до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, однак не вчинила таких дій, не можуть бути взяті до уваги як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, оскільки будь-яких доказів щодо цих обставин ОСОБА_1 не надано. При цьому, матеріали справи свідчать про те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення суду отримано ОСОБА_1 особисто ще 04 серпня 2020 року, що підтверджується його розпискою (а.с. 76, том 2).

На виконання ухвали судді поштою 22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків, у якій вказав, що у відповідності до умов угоди про надання правової допомоги від 26 вересня 2018 року між ним та адвокатом Максимець В.В. в усній формі погоджено її участь у суді апеляційної інстанції, після чого він передав їй копію оскаржуваного рішення суду та сплатив гонорар у розмірі 1005,03 грн, що підтверджується копією чеку. У серпні 2020 року адвокат запевняла його, що подасть апеляційну скаргу, та навіть повідомила його про її подання засобами поштового зв`язку, однак у вересні 2020 року перестала відповідати на його дзвінки. У зв`язку з викладеними обставинами погіршився стан його здоров`я. У подальшому він вимушений був звернутися до іншого адвоката, який 24 вересня 2020 року звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про вступ у справу та після ознайомлення з матеріалами справи подав апеляційну скаргу.

Разом з ОСОБА_1 його представник ОСОБА_4 також подав заяву про усунення недоліків, у якій вказав, що з повним текстом рішення ознайомився лише 28 вересня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заяв ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 про поновлення строку судова колегія вважає, що зазначені заяви задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду ухвалено 23 липня 2020 року, його повний текст складено 31 липня 2020 року, тому строк на апеляційне оскарження у ОСОБА_1 закінчився 31 серпня 2020 року (перший робочий день).

Однак, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 09 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

При цьому, матеріали справи свідчать про те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення суду отримано ОСОБА_1 особисто ще 04 серпня 2020 року, що підтверджується його розпискою (а.с. 76, том 2).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Тобто, ОСОБА_1 було достеменно відомо про оскаржуване рішення суду, однак він не вжив заходів щодо своєчасного подання апеляційної скарги на рішення суду та не зазначив причин, які б об`єктивно йому у цьому перешкоджали.

Посилання ОСОБА_1 щодо неналежного виконання своїх обов`язків його представницею ОСОБА_3 не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки доказів щодо цього ним не надано. З наданої ОСОБА_1 копії квитанції не вбачається, що ним оплачено послуги адвоката Максимець В.В. саме щодо складання та подання апеляційної скарги, а не за правову допомогу, надану у суді першої інстанції. Надана ОСОБА_1 виписка з медичної картки за 2018 рік також не є підтвердженням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду з 01 вересня 2020 року по 09 жовтня 2020 року.

Заява представника ОСОБА_4 , у якій він вказав, що з повним текстом рішення ознайомився лише 28 вересня 2020 року, також не може бути взята до уваги, оскільки ОСОБА_1 як учасник справи, інтереси якого представляє ОСОБА_4 , копію оскаржуваного рішення суду отримав особисто ще 04 серпня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_1 та його представником на виконання ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з 01 вересня 2020 року по 09 жовтня 2020 року не вказано та доказів щодо цього не надано.

Відповідно до частин 3, 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно відмовити йому у відкритті апеляційного провадження у цій справі.

Керуючись ч.4 ст.357, ч.4 ст.358 ЦПК України

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку - залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2020 року в складі судді Подус Г.С. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання квартири та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення Ѕ площі квартири та розділ особистих рахунків.

Вилучити з матеріалів справи і повернути ОСОБА_1 оригінал апеляційної скарги з додатками (а.с. 121-142, том 2), долучити до матеріалів справи їх копії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, після її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина