Провадження № 2/947/4133/20
03.11.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.
Будь-яких заяв від відповідача, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства та зокрема ст.ст.178,187 ЦПК України, якими відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову, через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду клопотання у якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 23.03.2017 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №IS KР 1102471 В1 про відкриття ліміту кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів з максимальним лімітом в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше 22.03.2018 року та сплатити проценти за його використання у розмірі 36,00 процентів річних.
Відповідно до п. 2 кредитного договору №IS KР 1102471 В1 від 23.03.2017р. позичальник зобов`язується сплачувати банку за користування кредитом проценти, які нараховуються згідно умов п.п.2.1.,2.2.,2.3. Договору.
Пунктом 7 вказаного кредитного договору передбачено, що підписанням цього договору позичальник повністю безумовно в цілому підтверджує факт прийняття їм (акцепту) пропозиції банку укласти договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО) в порядку, в строки та на умовах, визначених банком в ДКБОФО та підтверджує, що перед підписанням цього договору ознайомився з тарифами банку, всіма умовами ДКБОФО, повністю з ними погоджується та зобов`язується їх виконувати, а відповідно до п. 9 - цей договір є невід`ємною частиною ДКБОФО.
Відповідно до п. 3.1.2 ДКБОФО, клієнт зобов`язався, зокрема, належним чином виконувати умови договору комплексного банківського обслуговування, дотримуватись вимог чинного законодавства України, в тому числі інструкцій, правил, інших нормативно-правових актів Національного банку України з питань здійснення банківських операцій; погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту.
В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, відповідно до Умов договору.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, що підтверджується меморіальним ордером №2564 від 28.05.2020р..
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2197 (дві тисячі сто дев`яносто сім) гривень.
При таких обставинах, суд вважає, позовні вимоги ПАТ Акціонерний банк «Південний» обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.4,10,12,13,18,19,81,133,137,141,178,187,211,247,258,259,273,274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526,530,611,629,1048,1049,1054 ЦК України суд,-
- заборгованість за тілом кредиту - 5933 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 30 копійок;
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.