Справа № 428/6636/20
Провадження № 2/428/2131/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

при секретарі судового засідання Погребної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвоката Краснобаєв Олексій Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 20.08.2019 ним було придбано у відповідача смартофон IPhone XR 64Gb red Apple, SN:DX3YP0BRKXK3, загальною вартістю з додатковими товарами 22998,00 грн. 24.04.2020 смартфон перестав заряджатись та не вмикався. Вказаний смартфон був повернуто до магазину відповідача. 07.05.2020 працівники відповідача повідомили, що придбаний позивачем смартфон не підлягає ремонту. Позивач запропонував працівникам відповідача замінити несправний смартфон на інший, але позивач отримав відмову від працівників відповідача у видачі нового смартфону, з посиланням на те, що з сервісного центру надіслано інший смартфон, який нібито є новим.

22.05.2020 позивачем було підготовлено заяву про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених коштів. Проте, відповідачем надано відповідь в якій зазначалось, що підстави для розірвання договору купівлі-продажу відсутні.

На підставі викладеного позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Комфі Трейд», яка полягає у відмові розірвання договору купівлі-продажу та поверненні сплачених коштів за товар;

- зобов`язати ТОВ «Комфі Трейд» розірвати договір купівлі-продажу та повернути сплачені позивачем кошти за смартфон та супутні послуги у розмірі 22998,00 грн;

- зобов`язати ТОВ «Комфі Трейд» сплатити матеріальну шкоду у розмірі 6711,50 грн;

- зобов`язати ТОВ «Комфі Трейд» сплатити кошти за завдану моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн;

- зобов`язати ТОВ «Комфі Трейд» сплатити неустойку у розмірі 17429,17 грн та покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено наступне.

20.08.2019 позивач у магазині «COMFY» придбав товар смартфон Apple iPhone XR 64Gb Red. Придбаний позивачем товар смартфон Apple iPhone XR 64Gb Red мав наступну комплектацію: смартфон моделі А2105, навушники EarPods із роз`ємом Lightning, кабель Lightning/USB, адаптер живлення USB, документація.

25.04.2020 позивачем була заявлена вимога щодо усунення недоліків у товарі, при цьому претензія була пред`явлена лише відносно однієї складової частини (комплектуючої) товару смартфону моделі А2105. Про прийняття товару на гарантійне обслуговування був складений Акт прийому передачі товару №WSDC від 25.04.2020.

08.05.2020 позивач відмовився забирати товар після гарантійного обслуговування і залишив письмову заяву, в якій вимагав здійснити заміну всіх складових комплекту на нові (аксесуарів, документації, коробки тощо). 22.05.2020 позивач подав другу заяву, в якій тепер вимагав розірвання договору купівлі-продажу. 16.06.2020 ТОВ «Комфі Трейд» було надано письмову відповідь на заяви позивача, в якій зазначено про відсутність правових підстав для задоволення його вимог щодо заміни товару, розірвання договору купівлі-продажу, виплати неустойки та надання товару з обмінного фонду.

Проте, в подальшому ТОВ «Комфі Трейд» задовольнило вимоги позивача та повернуло гроші за товар.

Також представником відповідача зазначено, що недолік у товарі Позивача проявлявся лише один раз , а його вимога щодо усунення недоліку у товарі від 25.04.2020 була задоволена належним чином шляхом заміни складової частини товару, як це прямо передбачено Порядком №506, отже на думку представника відповідача, ознаки істотного недоліку у придбаному позивачем товарі відсутні.

Щодо вимог позивача про сплату матеріальної шкоди, представником відповідача зазначено, що оплата позивачем платежів за кредитним договором, що був укладений між ним та фінансовою установою: не є втратою, яку зазнав позивач у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, та не є втратою яку він зробив для відновлення свого порушеного права, а також не є доходом, який би позивач міг реально одержати за звичайних обставин, у разі якщо б його право не було порушене (упущена вигода), адже зобов`язання позивача з оплати платежу за кредитним договором підлягає виконанню в силу приписів договору і не може бути доходом, оскільки підлягає виплаті на користь третьої особи (фінансової установи).

Щодо відшкодування моральної шкоди, представником відповідача зазначено, що відповідачем не вчинено жодних неправомірних дій по відношенню до позивача, а у товарі позивача відсутній дефект небезпечний для життя та здоров`я, і сам позивач не надав доказів наявності дефекту товару, який робить товар таким, що не відповідає рівню безпеки у розумінні Закону України «Про відповідальністю за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції, як і взагалі не надав доказів на підтвердження факту нанесення йому моральної шкоди саме відповідачем.

Щодо вимог позивача про виплату неустойки за порушення строків усунення недоліків представником відповідача зазначено, що недолік у товарі було усунуто у межах узгодженого строку, а тому факт порушення зобов`язання з боку відповідача відсутній.

На підставі викладеного представник відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також позивачем було надано відповідь на відзив в обґрунтування якого зазначено наступне.

З посиланням на постанови КМУ №506 від 11.04.2002 та №231 від 16.03.2017 позивач зазначив, що смартфон не може бути складовою (комплектуючою) частиною товару, оскільки він є товаром. Також, що стосується усунення відповідачем недоліку у товарі позивачем зазначено, що на його чисельні звернення, відповідачем було надано відповідь, в якій зазначалось, що підстави для розірвання договору купівлі-продажу відсутні, що свідчить про те, що відповідач жодних заходів для врегулювання спору.

Щодо тверджень відповідача про задоволення вимог розірвання договору купівлі-продажу, позивач зазначив, що кошти, які було йому повернуто оформлено на підставі розрахункового документа: ЧSDC2-0018, дата покупки 08.05.2020, проте позивач жодних замовлень, покупок, розрахунків в магазині Comfy в цей день не здійснював. Крім того, 20.08.2020 після повернення коштів, працівниками магазину Comfy йому було запропоновано написати заяву про відсутність претензій до магазину, на що він не погодився.

Також позивач зазначив, що відповідачем не було задоволено його вимог стосовно товару, в якому проявився суттєвий недолік, а тому на думку позивача, відповідачем було порушено норми законодавства, а саме ст. 708, 709 ЦК України, ст.ст. 4, 8 Закону України «Про захист споживачів», п. 16 Порядку гарантійного ремонту. Крім того як зазначено позивачем, дискримінаційні дії відповідача щодо невиконання вимог законодавства про захист прав споживачів негативно позначились на психологічному здоров`ї позивача, та відповідачем було порушено зобов`язання щодо повернення грошових коштів, а тому на думку позивача, вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної, моральної шкоди та суми неустойки є обґрунтованими.

На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в обґрунтування яких зазначено, що у відповідності до приписів пункту 26 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів прямо визначено, що усунення недоліків у товарі може бути здійснено шляхом заміни складової частини товару, а тому ремонт товару було виконано заміною комплектуючої частини смартфону. Окрім того, 20.08.2020 за проханням постачальника вимоги позивача були задоволені та йому повернуті кошти за товар. На підтвердження відсутності претензій позивач написав відповідну заяву.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також 30.11.2020 від представника третьої особи ТОВ ПІІ «Асбіс-Україна» надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ТОВ ПІІ «Асбіс-Україна» є офіційним імпортером та дистриб`ютором продукції виробництва компанії Apple Incorporation на території України. ТОВ ПІІ «Асбіс-Україна» постачає продукцію ТМ Apple у роздрібні мережі, зокрема, одним з їх партнерів є відповідач ТОВ «Комфі Трейд». Проте, ТОВ ПІІ «Асбіс-Україна» безпосередньо не отримувала звернень чи запитів від позивача по справі до подання ним позовної заяви та не має достовірних відомостей щодо взаємовідносин позивача та відповідача, які мали місце до подання позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та докази, якими сторони обґрунтували вимоги та заперечення, суд прийшов до наступного.

Відповідно до копії видаткової накладної ЧSDC1-0048 від 20.08.2019, ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Комфі Трейд» товар, а саме смартфон Apple iPhone XR 64Gb Red вартістю разом з додатковими продуктами, на загальну суму 22998,00 грн.

25.04.2020 між позивачем та менеджером з РТ побутовими товарознавцем ОСОБА_3 , було складено акт про те, що покупець (позивач) передав, а менеджер з РТ побутовими товарами та їх ремонту прийняв товар, а саме смартфон Apple iPhone XR 64Gb Red, SN:DX3YP0BRKXK3, у зв`язку з заявленою не справністю (зі слів покупця) «не вмикається, не заряджається».

Згідно з актом виконаних робіт №AUA02018X0028 від 30.04.2020, складеного авторизованим сервісним центром ТОВ «Асбіс Україна», було виконано ремонт вищевказаного товару, шляхом заміни пристрою.

08.05.2020 позивач звернувся до ТОВ «Комфі Трейд» з письмовою заявою в якій вимагав здійснити заміну несправного пристрою на новий смартфон, а також здійснити заміну всіх складових комплекту товару (аксесуарів, коробки, документації) на нові.

Також позивач звернувся до ТОВ «Асбіс Сервіс» з письмовим зверненням в якому просив надати інформацію на поставлені в цьому зверненні питання.

В подальшому 22.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Комфі Трейд» з письмовою заявою, в якій вимагав розірвати договір купівлі-продажу та повернути сплачені грошові кошти за товар в розмірі 20999,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Асбіс Сервіс» було надано відповідь на письмове звернення позивача в якій зазначено, що ТОВ «АСБІС Сервіс» є авторизованим сервісним центром, який уповноважений виконувати обслуговування техніки виробництва компанії Apple Inc. на підставі Договору з Авторизованим постачальником послуг Apple від 10.07.2017, який укладено між Товариством та офіційним дистриб`ютором техніки Apple в Україні, компанією ТОВ ПІІ «Асбіс-Україна». Також у вказаній відповіді повідомлено, що ТОВ «Асбіс-Сервіс» не виявляє причин несправності пристрою, виконується перевірка працездатності пристрою і підтвердження або спростування заявленої користувачем несправності. Виключно виробник продукції компанія Apple Inc. має право наносити серійні номери на пристрої. Товариство під час виконання гарантійного ремонту телефону iPhone XR з серійним номером НОМЕР_1 жодним чином не змінювало його серійний номер. Оскільки ремонт було здійснено шляхом заміни пристрою, то пристрій з серійним номером НОМЕР_2 , який було видано споживачу після ремонту, - це інший справний пристрій з іншим серійним номером.

Також листом №1446 п-03/07 від 16.06.2020 ТОВ «Комфі трейд» було розглянуто вищевказані звернення позивача та повідомлено, що право вимоги розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених за товар коштів виникає у споживача виключно в разі наявності істотного недоліку у товарі. Враховуючи те, що недолік у товарі позивача проявлявся лише один раз, та його вимога щодо усунення недоліку у товарі від 25.04.2020 була задоволена, відповідач дійшов висновку про відсутність ознак істотного недоліку в товарі позивача.

Проте в подальшому, відповідно до заяви на повернення №ZNVNSDC-10006734 від 20.08.2020 та складеного на підставі неї акту на повернення коштів №BHSDC-000001391 від 20.08.2020, вимоги позивача щодо розірвання договору купівлі-продажу було виконано, та повернуто позивачу грошові кошти за товар в розмірі 20999,00 грн., що також підтверджується відповідними фіскальними чеками. Вказаний акт підписано представником відповідача та позивачем.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у відмові розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання розірвати такий договір та повернути сплачені кошти, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 статті 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:1) захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції, необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав, об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів) частина перша статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Як встановлено судом, станом на день розгляду цієї справи відповідачем виконано вимоги позивача щодо розірвання договору-купівлі продажу, та повернуто сплачену позивачем за товар грошову суму у розмірі 20999,00 грн, що підтверджується заявою на повернення №ZNVNSDC-10006734 від 20.08.2020, актом на повернення коштів №BHSDC-000001391 від 20.08.2020 та відповідними фіскальними чеками на зазначену суму.

Суд зазначає, що наведене також підтверджується письмовими поясненнями позивача, що викладені у відповіді на відзив на позовну заяву. При цьому суд критично оцінює доводи позивача щодо неналежного оформлення розрахункового документа, на підставі якого йому було повернуто грошові кошти за товар, оскільки це жодним чином не спростовує факту виконання відповідачем вимог позивача щодо розірвання договору купівлі-продажу та повернення йому грошових коштів, що були сплачені за товар.

Разом з тим суд звертає увагу, що в позовній заяві позивачем заявлено вимоги щодо повернення грошових коштів сплачених за смартфон та супутні послуги, всього у розмірі 22998,00 грн.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача лише зі скаргою на роботу придбаного ним смартфону. Жодних доказів на підтвердження факту звернення позивачем до відповідача зі скаргами щодо інших складових товару, в тому числі щодо додаткових послуг, до суду не надано, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині повернення грошових коштів за супутні послуги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем виконано вимоги позивача щодо розірвання договору-купівлі продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми в повному обсязі, а тому вимоги позовної заяви в цій частині є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, з аналізу наведеної норми вбачається, що під поняттям «збитки» слід розуміти негативні наслідки, які наступили в майновій сфері потерпілого в результаті вчиненого проти нього цивільного правопорушення, що полягає завдані майнової шкоди особі іншою особою, у вигляді втрат, витрат, недоотриманих доходів, пошкодження або знищення її майна.

При цьому, доказування завдання особі майнової шкоди іншою особою покладається на сторону, яка звертається до суду з такою вимогою.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення відповідачем проти нього цивільного правопорушення, у зв`язку з яким позивачу було завдано матеріальних збитків. Сам факт продажу відповідачем неякісного товару жодним чином не свідчить, про заподіяння позивачу як реальних збитків, так і збитків у вигляді упущеної вигоди, як й не свідчить про те, що недоліки, які були виявлені в товарі виникли з вини відповідача.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь матеріальних збитків.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно з статтями 5, 6 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту», продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема пов`язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію, у тому числі: представлення продукції споживачеві або користувачеві, включаючи її вигляд, склад, упаковку, маркування та іншу інформацію про продукцію, її споживання, використання та знищення (утилізацію, переробку), використання продукції, яке обґрунтовано можна передбачити, час, коли продукцію було введено в обіг. Продукція не може вважатися такою, що має дефект, лише з тієї причини, що після її введення в обіг було введено в обіг продукцію кращої якості.

Потерпілий повинен довести: наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою. Потерпілий має право вимагати від виробника надання документації на продукцію, внаслідок дефекту в якій завдано шкоду, в обсязі, необхідному для доведення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Статтею 711 ЦК України, шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Свою вимогу про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що бездіяльність та дискримінаційні дії щодо невиконання вимог законодавства про захист прав споживачів негативно позначилась на здоров`ї позивача.

При цьому, жодних доказів або обґрунтувань на підтвердження завдання шкоди майну позивача або його здоров`ю внаслідок використання придбаного у відповідача товару, суду не надано.

Окрім того, судом не встановлено жодних дискримінаційних дій або порушення вимог законодавства про захист прав споживачів з боку відповідача, а тому вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про сплату неустойки в розмірі 17429,17 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною дев`ятою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

З акту прийому-передачі товару - смартфону Apple iPhone XR 64Gb Red, SN:DX3YP0BRKXK3 судом встановлено, що сторони погодили, що в разі проведення гарантійного ремонту товару, строк його проведення не може перевищувати 31 робочих днів, з дати відправки товару в авторизований сервісний центр.

Як вбачається з акту виконаних робіт ТОВ «Асбіс-Україна» №AUA02018X0028 від 30.04.2020, датою приймання товару є 28.04.2020.

З матеріалів справи встановлено, що гарантійний ремонт вказаного смартфону шляхом заміни пристрою було виконано 30.04.2020, та повернуто до магазину відповідача 07.05.2020.

Отже, гарантійний ремонт вказаного товару було проведено в строк, що погоджений сторонами, а тому суд не вбачає порушення з боку відповідача взятих на себе зобов`язань.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з аналізу наведених норм вбачається, що ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується лише в разі пред`явлення споживачем протягом гарантійного строку вимог про безоплатне усунення недоліків товару, а на випадки затримки задоволення вимог споживача про вжиття інших заходів захисту дія цієї норми не поширюється.

Таким чином, суд не знаходить правових підстав для задоволення вимоги позивача про сплату відповідачем неустойки.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Представником відповідача до матеріалів справи було додано попередній розрахунок суми судових витрат відповідно до якого, відповідач очікує понести суму судових витрат, у зв`язку з розглядом справи, та які складаються з витрат, що пов`язані із направленням заяв по суті, клопотань та інших процесуальних документів в розмірі 500,00 грн, та витрати, що пов`язані з явкою до суду в розмірі 800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином особа, що звертається з відповідною заявою про відшкодування судових витрат, зобов`язана надати відповідні докази для встановлення судом розміру вказаних витрат.

Суд зазначає, що представником відповідача не додано до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження понесення ним судових витрат по даній справі, та доказів з яких суд мав би можливість встановити розмір понесених відповідачем судових витрат.

Отже, судові витрати на користь відповідача відшкодуванню не підлягають.

Так, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а також те, що предметом розгляду цієї справи є захист прав споживачів, у зв`язку з чим позивача звільнено від сплати судовго збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 58-259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Шубочкіна