Справа №333/4002/20
Провадження №2/333/2147/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2020 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» про стягнення не сплаченої заробітної плати, суми вихідної допомоги, та суми за затримку розрахунку при звільненні

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» про стягнення не сплаченої заробітної плати, суми вихідної допомоги, та суми за затримку розрахунку при звільненні, в обґрунтування якої зазначено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, які 24.09.2018 року були припинені, у зв`язку зі звільненням позивача із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України, за порушення адміністрацією чинного законодавства про працю. Позивач зазначає, що при звільнені відповідачем їй не сплачені заробітна плата та вихідна допомога, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму несплаченої заробітної плати за період з лютого 2018 року по вересень 2018 року у розмірі 12 311,81 грн., вихідну допомогу при звільнені у розмірі 5 984,52 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55 328,40 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м Запоріжжя від 25.08.2020 року позовна заява, після усунення недоліків, прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.

Відповідачем, у встановлений судом строк, наданий відзив на позовну заяву, в якій визнані позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати у розмірі 12 311,81 грн. та вихідної допомоги у розмірі 5 984,52 грн. З приводу виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55 328,40 грн. вимоги вважає необґрунтованими, а суму неспівмірно великою оскільки вона в 4,5 рази перевищує суму невиплаченої позивачу заробітної плати. Зазначає, що позивачем при розрахунку суми середнього заробітку не враховано, що на підприємстві на підставі ст. 56 КЗпП та п. 3.5 Колективного договору застосовувалася робота по неповному робочому часі. Відповідно до фактичних даних за 2018 рік та перше півріччя 2019 року робочий тиждень для штатного працівника склав в середньому 28,5 год. Отже, з 25.09.2018 року по 27.07.2020 року (день подання позову) позивачем відпрацьовано 96 тижнів*28,5 год. = 2736 год./8 год. = 342 роб. дня. Крім того, позивачем сума середньої заробітної плати вказана із включенням податків та обов`язкових платежів, без відрахування від неї податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5 %. ЗДП «Радіоприлад», як податковий агент зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу, у зв`язку з чим середньоденна заробітна плата складає не 117,72 грн., як вказує позивач, а 91,01 грн.

В судове засідання позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити вимоги частково з урахуванням доводів викладених у відзиві на позовну заяву.

Керуючись ч.1 ст.223 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 19.04.1985 року позивач перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем по справі - ЗДП «Радіоприлад». 24.09.2018 року позивач звільнена із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку із порушенням адміністрацією чинного законодавства про працю, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 12-14).

Відповідно довідки ЗДП «Радіоприлад» від 17.06.2020 року № 116-621, станом на 15.06.2020 року підприємство має заборгованість з виплати заробітної плати перед ОСОБА_1 за лютий-вересень 2018 року у розмірі 12 311,81 грн. та заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 5984,52 грн. (а.с.15).

Згідно зі ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Частиною 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Оскільки на теперішній час позивачу не виплачена заробітна плата та вихідна допомога при звільненні, то права позивача підлягають поновленню шляхом стягнення нарахованих, проте не виплачених сум.

Враховуючи, вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати у розмірі 12 311,81 грн. та вихідної допомоги у розмірі 5 984,52 грн. підлягають задоволенню.

З приводу стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55 328,40 грн., суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові й середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно зі службовою запискою заступника директора з економічних питань ЗДП «Радіоприлад» № 179-120 від 07.09.2020 року, на підприємстві, на підставі ст. 56 КЗпП та п. 3.5 Колективного договору застосовується робота по неповному робочому часу. Відповідно до фактичних даних за 2018 року та перше півріччя 2019 року робочий тиждень для одного штатного працівника склав в середньому 28,5 год. (а.с.43).

З урахуванням того, що на підприємстві ЗДП «Радіоприлад» застосувався неповний робочий час (позивач не заперечив дану обставину, викладену відповідачем у відзиві на позов), середній заробіток підлягає стягненню за 342 робочі дні (96 тижнів х 28,5 год. = 2736 год. : 8 год. =342 роб. дні), а не за 470 робочих днів, як зазначає позивач в позові.

Суд не погоджується з позицією представника відповідача щодо визначення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з вирахуванням обов`язкових платежів, тобто НДФЛ та військового збору. Фактично сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є доходом ОСОБА_1 , і відповідно до вимог ст.163 Податкового кодексу України вказана сума є об`єктом оподаткування.

Отже, на думку суду, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні необхідно вираховувати з обов`язковими платежами, тобто НДФЛ та військового збору, які повинен сплатити відповідач.

При розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, враховуючи позицію Верховного суду викладену в постанові суду по справі №401/1813/16-ц від 27.11.2019 року, суд використовує розмір середньоденної заробітної плати позивача з урахуванням податків та обов`язкових платежів, який згідно наданої довідки ЗДП «Радіоприлад» становить 113,06 грн. (а.с. 68).

Отже, сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 38 666,52 грн. = 342 робочі дні х 113,06 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Оскільки позивач на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» за подачу позовної заяви з вимогами про стягнення заробітної плати та вихідної допомоги був звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Крім того, за подачу позовної заяви з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи, що позов в цій частині задоволено частково на суму 38 666,52 грн., то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 587,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 265 ЦПК України, ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» про стягнення не сплаченої заробітної плати, суми вихідної допомоги, та суми за затримку розрахунку при звільненні, задовольнити частково.

Стягнути з Запорізького Державного підприємства «Радіоприлад» (ЄРДПОУ 14313317) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , нараховану, проте не виплачену заробітну плату у розмірі 12311,81 грн., вихідну допомогу у розмірі 5984,52 грн., а всього 18 296 (вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 33 копійки.

Стягнути з Запорізького Державного підприємства «Радіоприлад» (ЄРДПОУ 14313317) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 38 666 (тридцять вісім тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 52 копійки з урахуванням сум податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з Запорізького Державного підприємства «Радіоприлад» (ЄРДПОУ 14313317) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на оплату судового збору у розмірі 587 (п`ятсот вісімдесят сім) гривень 60 копійок.

Стягнути із Запорізького Державного підприємства «Радіоприлад» (ЄРДПОУ 14313317) в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 04 листопада 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков