Справа № 209/914/20
Провадження № 2/209/609/20
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2020 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Решетник Т.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", Третя особа - Профспілка гірничо-металургійного комплексу про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: поновити його - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на роботі інженера бюро технічного забезпечення управління охорони в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат" (). Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі, встановленому судом на день ухвалення рішення по суті справи. Допустити рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць до негайного виконання. Витребувати у відповідача довідку про середньоденний та середньогодинний заробіток позивача за два останні повні місяці роботи відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Звернутись до Профспілки гірничо-металургійного комплексу для отримання згоди або відмови у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", Третя особа - Профспілка гірничо-металургійного комплексу про поновлення на роботі, залишено без руху, виходячи з наступного.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме в порушення:

- п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено ціну позову, яка визначається сумою, яка стягується, згідно п. 1 ч. 1ст. 176 ЦПК України;

- п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивач не конкретизував свої позовні вимоги, а саме в позовній заяві не визначив розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача за вимушений прогул з урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. Дана вимога зазначена у загальному вигляді, оскільки жодних даних та розрахунків середнього заробітку із зазначенням робочих днів вимушеного прогулу позов не містить. З наведених вимог вбачається, що позивач просить стягнути «по день ухвалення рішення», тобто заявляє вимоги на майбутнє, не конкретизуючи суму до стягнення. Крім того, позивачем не зазначено дату, з якої позивач просить поновити його на посаді. Обґрунтовуючи поновлення на роботі незаконним звільненням не обирає спосіб захисту свого права шляхом визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування.

- п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не міститься виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 КПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем не було дотримано вимог вказаної правової норми, до позовної заяви не додано довідки про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача або докази неможливості самостійно отримати цю довідку.

Крім того, позивач просить суд поновити його на посаді, при цьому не заявляючи вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про його звільнення.

Також, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджуються сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 гр.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 ЗУ « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч.1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому заявлена позивачем позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак позивачем до позову не додано документу, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги процесуального закону були виконані та постановлено ухвалу, в якій зазначено підстави залишення заяви без руху та про що повідомлено позивача та надано йому строк для усунення недоліків.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначена ухвала суду була вручена позивачу ОСОБА_1

14.04.2020 року позивач звернувся до суду з клопотанням про відкриття провадження у справі. Недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 30.03.2020 року не виправив, судовий збір не сплатив.

Згідно ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивач зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви не усунув, тому згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 258- 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", Третя особа - Профспілка гірничо-металургійного комплексу про поновлення на роботі - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали суду, після набрання нею законної сили, разом із позовною заявою та доданими до неї документами надіслати позивачу.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 р. під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину..

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dn.dp.court.gov.ua/

Суддя Т.О. Решетник