Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2751/19
Провадження № 2/553/265/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.04.2020м. Полтава
Ленінський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді: Тимчука Р.І,
при секретарі: Лунич Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 при визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання внаслідок відсутності особи понад встановлений строк, -
Позивач в листопаді 2019 року звернулася до суду за позовом до ОСОБА_2 при визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання внаслідок відсутності особи понад встановлений строк. Посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає. Просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки.
16.04.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи.
Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . (а.с.8-9)
Відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 знаходиться на реєстраційному обліку (а.с.19), але фактично не проживає.
Даний факт підтверджується Актом про непроживання від 01.02.2018 року (а.с.21), Актом про непроживання від 12.09.2018 року (а.с.22), Актом про непроживання від 01.11.2019 року (а.с.23), Актом про непроживання від 19.11.2019 року (а.с.24), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.
Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , наявність реєстрації відповідача в домоволодінні, власником якого є позивач, порушує її право на вільне володіння та користування приватною власністю.
З цих підстав порушене право підлягає захисту.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд приходить до наступних висновків.
Позовні вимоги про примусове зняття з реєстрації відповідача, є такими, що задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх передчасністю. Відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.
Зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення. У разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстрації особи на підставі рішення суду такі дії оскаржуються в порядку, встановленому КАС України.
Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_1 про примусове зняття відповідача з реєстраційного облікуне підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, що свідчить про безпідставність вимог ОСОБА_1 щодо примусового зняття ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись 386, 391 ЦК України, 11, 12, 19, 81, 89, 263-268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 при визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання внаслідок відсутності особи понад встановлений строк задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В іншій частині відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиР. І. Тимчук