Справа № 159/1763/20
Провадження № 2/159/666/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Шокот С.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ковелі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська 95» про визнання права власності на кооперативну квартиру, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська 95» про визнання права власності на кооперативну квартиру. Вимоги позову мотивувала тим, що 12.07.1985 року їй, як члену Житлово-будівельного кооперативу „Явір", виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м.Ковеля на сімю з двох чоловік (позивачку та її дочку ОСОБА_3 , на даний час - ОСОБА_4 ) було видано ордер на жиле приміщення № НОМЕР_3, а саме на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Після отримання квартири та вселення позивач була зареєстрована і проживає в ній по теперішній час. На виконання зобовязання члена Житлово-будівельного кооперативу „Явір", з часу отримання квартири в кооперативному будинку по 1991 рік позивачкою було повністю внесено пайовий внесок, тобто виплачено повну вартість вказаної вище квартири. 07.02.2017 року Житлово-будівельний кооператив «ЯВІР» було припинено шляхом його ліквідації у добровільному порядку, у зв`язку із змінами в законодавстві та створенням об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська 95" На даний час позивач, як власник квартири АДРЕСА_1 , є співвласником даного багатоквартирного будинку і відповідно членом ОСББ «Володимирська 95». Позивач вказує, що для реалізації свого права на житло, його захисту від можливих незаконних посягань з боку інших осіб, вона вирішила зареєструвати право власності на належну їй квартиру АДРЕСА_1 у відповідності з нормами діючого на сьогодні законодавства та звернулася з відповідною заявою до держаного реєстратора виконавчого комітету Ковельської міської ради. Листом від 18.03.2020 року № 71-9/63 позивачу було відмовлено в державній реєстрації по причині того, що долучена нею до заяви про державну реєстрацію права власності довідка від 29.01.2020 р. № 91 видана Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська 95» про внесення нею пайового внеску в повному обсязі (яка є обов`язковим документом для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, розміщену в будинку, збудовоному у результаті діяльності кооперативу - згідно п.80 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») повинна була бути видана саме Житлово-будівельним кооперативом «ЯВІР», який в свою чергу був повністю ліквідований ще 07.02.2017 року. Створене в подальшому членами даного кооперативу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська 95» не має права надавати таку довідку і відповідно не може юридично підтвердити факт членства особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, оскільки згідно з установчими документами не є правонаступником Житлово-будівельного кооперативу «ЯВІР» (є іншою новою юридичною особою). Таким чином, в зв`язку із ліквідацією Житлово-будівельного кооперативу «ЯВІР» і за відсутності його правонаступників, отримати необхідні підтверджуючі документи та зареєструвати право власності на належну їй квартиру у визначеному чинним законодавством порядку вона не має можливості. А тому, просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у своєму відзиві на позов позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю та не заперечує проти задоволення позову та одночасно подав клопотання про розгляд підготовчого судового засідання у їх відсутності.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів згідно ст.247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання позову відповідачами не суперечять закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 12.07.1985 року ОСОБА_1 , як члену Житлово-будівельного кооперативу „Явір", виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м.Ковеля на сімю з двох чоловік (позивачку та її дочку ОСОБА_3 , на даний час - ОСОБА_4 ) було видано ордер на жиле приміщення № НОМЕР_3, а саме на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Будинок будувався житлово-будівельним кооперативом і був зданий в експлуатацію в 1985 році. На час сплати внесків ОСОБА_1 рахувалась членом ЖБК „Явір" . Внески за квартиру були сплачені повністю, частинами до 1991 року.

Дочка ОСОБА_4 у своїй нотаріально засвідченій заяві вказує на відсутність заперечень проти визнання права власності у судовому порядку на квартиру АДРЕСА_1 за матірю ОСОБА_1 .

У відповідності з положеннями ст.15 Закону України «Про власність», який діяв на час виплати пайових внесків за кооперативну квартиру, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно з ч.3 ст.384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно зч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.1, 2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що позивач для реалізації свого права на житло, звернулася з відповідною заявою до держаного реєстратора виконавчого комітету Ковельської міської ради, щоб зареєструвати право власності на належну їй квартиру АДРЕСА_1 . Листом від 18.03.2020 року № 71-9/63 вона отримала рішення про відмову в державній реєстрації, оскільки додана нею до заяви про державну реєстрацію права власності на квартиру довідка № 91 від 29.01.2020 р. видана Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська 95» (, дата державної реєстрації 22.11.2016 p., утворено шляхом заснування нової юридичної особи), а Житлово-будівельний кооператив «ЯВІР» (), було припинено шляхом ліквідації. Водночас вартість квартири АДРЕСА_1 було сплачено в повному розмірі в 1991 році. А тому, оскільки подані документи не відповідають вищевказаним вимогам, для визнання права власності на кооперативну квартиру державним реєстратором їй було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом.

Відтак позивач позбавлений можливості реалізувати своє право зареєструвати, у встановленому законом порядку, право власності на нерухоме майно.

За заявою позивача КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна - квартиру загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 133,141, 263,

264, 265 ЦПК України,ст.ст. 316, 328, 384 ЦК України суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області від 27 грудня 1999 року, РНОКПП)право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційного скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 01.06.2020 року.

Головуючий: В. О. Лесик