14.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/1007/20
Єдиний унікальний номер судової справи:205/1007/2020
Номер провадження: 2-з/205/40/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування.

Фактично матеріали вказаного провадження були передані судді із канцелярії суду 12 лютого 2020 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до заявлених позовних вимог, між сторонами існує спір щодо спадкового майна у вигляді 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, робити висновки про доведеність чи недоведеність позовних вимог, а лише надає суду повноваження запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суддя, вивчивши матеріали справи, враховуючи докази, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог, вважає, що у даному випадку дійсно виник спір між сторонами. Оформлення у передбаченому законом порядку речового права на спірне спадкове майно дозволяє здійснити набувачу такого права відчуження спірного майна, при цьому про намір такого відчуження було повідомлено позивачеві, а у свою чергу право на спадкування відповідачів ним оспорюється та не визнається. Наведене у своїй сукупності є достатньою підставою для висновку про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому.

Таким чином, враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Беручи до уваги, що забезпечення позову є заходами охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реалізацію виконання можливого позитивно прийнятого рішення, суд вважає, що в даному випадку забезпечення позову може полягати у накладені арешту на спірну 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , та встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження такого майна.

На думку суду вжиття таких заходів забезпечення позову обумовить збереження такого майна, яке є предметом спору по даній цивільній справі, та унеможливить його відчуження на користь третіх осіб.

Окрім цього, такі вжиті судом заходи забезпечення позову є заходами тимчасового характеру, узгоджуються з предметом та підставами позову, не порушують права будь-яких осіб на володіння та користування спірним майном, а лише встановлюють заборону на його розпорядження на користь третіх осіб на час розгляду даної справи судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

2. Накласти арешт на 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , як на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 Івана Полікарповича.

3. Заборонити будь яким особам у будь який спосіб, дії, спрямовані на відчуження 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , як спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Ухвала також може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя: Д.В. Мовчан