Справа № 943/651/20 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б.М.
Провадження № 22-ц/811/2014/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 28 квітня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

23 квітня 2020 року, до пред`явлення позову, ОСОБА_2 , громадянин Турецької Республіки, звернувся до суду із заявою, в якій просив забезпечити його майбутній позов про визначення місця проживання дитини - малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб, у яких його дитина буде знаходитись не на підставі закону або рішення суду, передати йому - ОСОБА_2 його малолітнього сина, до ухвалення остаточного рішення у справі про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його сином і народжений у шлюбі з громадянкою України - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку із смертю матері дитини та, враховуючи вік немовляти, між ним та родичами його померлої дружини була домовленість про тимчасову допомогу в догляді дитини, однак, приїхавши до дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 , сім`я ОСОБА_1 (рідного брата померлої дружини) не впустили його до дитини і відмовляються повертати дитину, вчиняючи йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та виконанні батьківських обов`язків.

Просить врахувати, що тривалий розгляд справи про визначення місця проживання дитини ймовірно спричинить шкоду його стосункам із сином, послабить або взагалі припинить існуючий між ним та його сином емоційний зв`язок, що, на його переконання, безперечно ускладнить поновлення порушених третіми особами його батьківських прав.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 28 квітня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб, у яких дитина буде знаходитися не на підставі закону чи рішення суду, передати ОСОБА_2 його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ухвалення остаточного рішення у справі про визначення місця проживання дитини.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права і постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апелянт вважає, що заявник не довів існування визначених процесуальним законом підстав для вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви.

Зазначає, що запропонований заявником вид забезпечення позову є аналогічним за своїм змістом із позовними вимогами, які позивач мав намір пред`явити до суду, а тому, задовольнивши вказану заяву про забезпечення позову, суд фактично вирішив справу про визначення місця проживання дитини по суті спору, що суперечить вимогам ч.10 ст.150 ЦПК України.

Крім того, наголошує, що всупереч положенням ч.4 ст.152 ЦПК України, заявником так і не було пред`явлено позову.

Апелянт вважає, що за вказаних обставин, суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому розгляд справи проведено апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 15.12.2020 року, є дата складення повного судового рішення - 28.12.2020 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Право батьків вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, закріплене у статті 163 СК України.

Отже, заходи забезпечення, які просив вжити заявник до пред`явлення ним позову про визначення місця проживання дитини, за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог без вирішення спору по суті, що відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається в порядку вирішення питання про забезпечення позову.

Суд першої інстанції вказаних норм процесуального закону, які регулюють вирішення даного питання, в повній мірі не врахував, що призвело до помилкового висновку суду про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення майбутнього позову, про які просив заявник у своїй заяві, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення до пред`явлення позову у визначений ним спосіб.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 28 квітня 2020 року скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення до пред`явлення позову, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб, у яких дитина буде знаходитися не на підставі закону чи рішення суду, передати ОСОБА_2 його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 28 грудня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.