П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року м. Київ

Справа № 361/7320/19

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року у складі судді Селезньової Т. В. у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Справа № 361/7320/19
№ апеляційного провадження:22-ц/824/9324/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Селезеньова Т. В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

Ужовтні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», у зв?язку із чим між сторонами 16 червня 2017 рокубуло підписано (укладено) анкету-заяву б/н, згідно умов якої відповідач отримала кредит у розмірі 800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 ,підписанням анкети-заяви, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 14 липня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 19 567,33 грн, з яких:

9 899,14 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7 677,68 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 582,54 грн - заборгованість за нарахованими відсотками,; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 907,97 грн - штраф (процентна складова).

АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 1+6 червня 2017 рокуу розмірі

19 567,33 грн. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня

2019 року відкрито провадження у цій справі та призначено розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 18 травня 2020 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 червня 2017 року, яка складається із заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 099,00 грн, та судові витрати в розмірі 403,41 грн, всього стягнуто 4 502,41 грн.

У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 4 099,00 грн, місцевий суд виходив із того, що відповідач, підписавши анкету-заяву, фактично підтвердив факт укладання договору кредиту, з якого у сторін виникли кредитні правовідносини, що він отримав кредитні кошти на відкритий йому картковий рахунок, використав кошти і їх не повернув та має заборгованість по кредиту у вказаній позивачем і не оспореній відповідачем сумі, не виконав грошового зобов`язання по поверненню фактично отриманої нею суми кредитних коштів, - то є підстави для стягнення з відповідача-позичальника наявної заборгованості по кредиту, у вказаній сумі 4 099,00 грн.

Відмовляючи у іншій частині заявлених позовних вимог, місцевий суд зробив висновок про їх недоведеність.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

29травня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» через засоби поштового зв?язку подало до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня

2020 року в частині відмови у стягненні сум та ухвалити в цій частині нове рішення, про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що укладаючи кредитний договір, сторони за власним бажанням досягли істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов?язання виконувати його належним чином. Позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та користувався кредитним лімітом банку, що підтверджується випискою про рух коштів, а також прослідковується у розрахунку заборгованості. Відповідач взяті на себе зобов?язання не виконав, у зв?язку із чим кредитна заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідачем не оспорюється укладення між сторонами кредитного договору. Судом першої інстанції не враховано позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 356/1635/16-ц, від 28 березня 2019 року у справі № 428/2873/17, від 06 лютого 2018 року у справі № 755/2720/16-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 666/388/16-ц.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

12 червня 2020 року матеріали цивільної справи № 361/7320/19 надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 12 червня 2020 року справу передано судді.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року узадоволені клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням представника позивача відмовлено.

Справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 19 567,33 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 027,00 грн х 100 = 202 700,00 грн).

А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року матеріали цивільної справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повернуто до Броварського міськрайонного суду Київської області для усунення недоліків, встановивши строк 10 днів з моменту отримання справи судом першої інстанції.

17 серпня 2020 року матеріали цивільної справи № 361/7320/19 надійшли до Київського апеляційного суду після усунення недоліків, встановлених ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року.

Згідно розпорядження Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року

№ 114/0602/20 щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ, призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 361/7320/19.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2020 року справу передано судді-доповідачу.

Доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція Київського апеляційного суду

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до незгоди з заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення 5 800,14 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7 677,68 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 582,54 грн - заборгованість за нарахованими відсотками,; 500,00 грн - штраф (фіксована частина) та 907,97 грн - штраф (процентна складова).

Апеляційна скарга не містить аргументів щодо незгоди з оскаржуваним заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4 099,00 грн, а тому згідно правил статті частини першої статті 367 ЦПК України оскаржуване судове рішення в цій частині Київським апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 16червня 2017 року між сторонами укладено анкету-заяву б/н

(а. с. 8).

У заяві позичальника домовленості сторін щодо встановлення строку дії договору немає. Підписана відповідачем анкета-заява містить лиже відомості щодо персональних даних відповідачки. Відомостей щодо картки, яку бажає отримати відповідачка, анкета-заява не містить.

На підтвердження укладення кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» подав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а. с. 8), копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» (а. с. 9-10), а також витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою свого зобов?язання щодо погашення кредитної заборгованості, станом на 14 липня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 19 567,33 грн, з яких: 9 899,14 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7 677,68 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 582,54 грн - заборгованість за нарахованими відсотками,; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 907,97 грн - штраф (процентна складова).

Факт зарахування на рахунок відповідача кредитних коштів у сумі 800,00 грн при укладенні договору також зазначений у наданому банком розрахунку, в якому є інформація про зарахування на рахунок 22 червня 2017року кредитних коштів у сумі 800,00 грн.

Згідно виписки по рахунку, - на видану ОСОБА_1 кредитну картку зараховано кредитні кошти 800грн; з виписки також видно, що вказані кредитні кошти відповідачем були використані шляхом зняття певних сум та/або шляхом оплати товарів карткою, в межах ліміту кредитування

Протягом 17 червня 2017 року - 22 червня 2017року, після чого витрачені кредитні кошти позичальником були повернуті шляхом поповнення карти готівкою в сумі

800,00 грн, 20 липня 2017року, залишок після вказаної операції становив 0,00грн.

З виписки видно, що користування даною карткою клієнт продовжив, на картковий рахунок 14 серпня 2017року зараховано 3000,00 грн кредитних коштів, тобто збільшено ліміт кредитування;

Як вбачається з руху по картковому рахунку, відповідач користувалась вказаними кредитним коштами, тобто прийняла дані зміни розміру кредитного ліміту, і на такі умови договору погодилась, принаймні своїми подальшими діями це підтвердила, даної обставини або даних змін умов договору не оспорила.

Як видно з руху по картковому рахунку, в період з 14 серпня 2017року по 27 серпня 2017року клієнт використовувала кредитні кошти шляхом зняття певних сум та/або шляхом оплати товарів карткою, і позивач відповідно у цей період збільшував кредитний ліміт, направляючи на картковий рахунок відповідача кредитні кошти, з прийняттям яких клієнт погоджувався, оскільки використовував вказані кошти.

Як видно з виписки, станом на 27 серпня 2017року залишок по картковому рахунку становив: мінус 5999,00 грн. При цьому за вказаний період використання кредитних коштів відповідач поповнила картковий рахунок лише один раз в сумі

140,00 грн (операція від 14 серпня 2017року).

Як видно з подальших операцій по картковому рахунку, клієнт кредитних коштів не використовувала, а лише здійснювала операції по сповненню готівкою в сумах: 500,00 грн, 500,00 грн, 200,00 грн, 700,00 грн (операції від 13 жовтня 2017 року, від 17 листопада 2017 року, від 13 грудня 2017 року та від 13 грудня 2017року), всього повернуто кредитних коштів на суму 1900,00 грн.

Таким чином, мінусовий залишок по картковому рахунку (тобто використані та не повернуті кредитні кошти) становить 4099,00 грн (5999,00 грн - 1900,00 грн).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, щодо стягнення

5 800,14 - заборгованість за тілом кредиту, 7 677,68 - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 582,54 грн - заборгованість за нарахованими відсотками,; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 907,97 грн - штраф (процентна складова), суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог в цій частині.

Київський апеляційний суд погоджується з таким висновок.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в оскарженій його частині відповідає.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Згідно правил частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Ліміті кредиту в подальшому було збільшено.

На підтвердження укладення кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» подав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а. с. 8), копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» (а. с. 9-10), а також витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Як вбачається з анкети-заявипро приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, а значиться лише відомості щодо персональних даних відповідача.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 16 червня 2017 року відсутня умова договору про встановлення базової процентної ставки по кредитному ліміту.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість по нарахованим відсоткам та штрафи.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками таштрафами відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку,як невід`ємної частини кредитного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання анкети-заяви відповідачем взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами пені та штрафів.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за користування кредитом, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

З наведених підстав, апеляційний суд дійшов висновку про те, що банк не довів, що саме надані Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно брав на себе зобов?язання зі сплати пені та штрафів за користування кредитними коштами в обумовленому позивачем розмірі.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Наведене також узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 10 червня 2020 року у справі № 759/5029/18 (провадження № 61-8796св19), від 10 червня 2020 року у справі № 658/4229/18 (провадження № 61-9102св19), від 17 червня 2020 року у справі № 125/3161/14-ц (провадження № 61-701св18), від 22 червня 2020 року у справі № 174/818/18 (провадження № 61-6286св19), від 22 червня 2020 року у справі № 189/786/18 (провадження № 61-8481св19) та від 22 червня 2020 року у справі № 173/1867/18 (провадження № 61-7917св19).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження розміру нарахованої заборгованості, яка складається з: 5 800,14 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7 677,68 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 582,54 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками,; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 907,97 грн. - штраф (процентна складова), суд першої інстанції зробив правильний на обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У контексті вказаної практики Верховного Суду, апеляційний суд вважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення 5 800,14 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7 677,68 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 582,54 грн - заборгованість за нарахованими відсотками,; 500,00 грн - штраф (фіксована частина) та 907,97 грн - штраф (процентна складова)- без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення в оскаржуваній частині відсутні.

Щодо судових витрат

Оскільки колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги АТБК «ПриватБанк» без задоволення, розподіл судових витрат згідно правил статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна