ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5506/19

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/171/20

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Бобрової І.О.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

за участю секретарів Зіньковець О.О., Шкарупи Ю.В.,

сторони справи:

позивач Чернігівська міська кредитна спілка «Народна Воля»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Чернігівської міської кредитної спілки «Народна воля» на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 жовтня 2019 року у справі за позовом Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

місце постановлення рішення судом першої інстанції м.Чернігів,

дата складання повного тексту рішення судом першої інстанції 15.10.2019,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року Чернігівська міська кредитна спілка «Народна Воля» звернулась з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з останнього на свою користь заборгованість у розмірі 32 006,13 грн та 1921 грн судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 29.08.2017 між Чернігівською міською кредитною спілкою «Народна Воля» та ОСОБА_2 (батьком відповідача) був укладений договір кредитної лінії №63 строком на 12 місяців, відповідно до якого боржнику була надана кредитна лінія в розмірі 30000 грн, в межах якої боржник міг отримати будь-яку суму кредиту на побутові потреби. Згідно з видатковими касовими ордерами боржник отримав кредит у розмірі 30000 грн на побутові потреби. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, спадкоємцем після його смерті є його син, відповідач по справі, ОСОБА_1 , який на підставі ст.1282 ЦК України зобов`язаний задовольнити вимоги позивача як кредитора померлого в межах вартості спадкового майна.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 жовтня 2019 року у задоволенні позову Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2019 року з Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» на користь ОСОБА_1 стягнуті витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн. Дане судове рішення не є предметом оскарження.

В апеляційній скарзі Чернігівська міська кредитна спілка «Народна Воля» просить скасувати рішення суду першої інстанції від 07.10.2019 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку скаржника, саме відповідач, який оспорює позовні вимоги, зобов`язаний спростувати їх, довести інший розмір отриманого спадкового майна чи взагалі не отриманого. Відповідач не зазначав, що він не є спадкоємцем, що відсутній склад спадщини, та навпаки підтвердив, що отримав у спадщину 1/3 квартири. Позивач зазначає, що по даній справі коло спадкоємців є відомим, це син спадкодавця, тобто відповідач, оскільки дружина померлого відмовилась від прийняття спадщини на користь відповідача. До складу спадкового майна входить земельна ділянка, 1/3 частка квартири, грошові кошти як депозит, і цього майна достатньо, щоб задовольнити вимоги позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи, що рішення є законним і обґрунтованим, заснованим на наявних у справі доказах. Відповідач вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.2 ст.1282 ЦК України, яка визначає, що задоволення вимог кредитора до спадкоємців позичальника шляхом сплати коштів можливе лише в позасудовому порядку. Суд обґрунтовано зазначив, що доказів, з яких би вбачалась інформація про наявність будь-якого спадкового майна, яке було успадковано відповідачем не надано, позивачем не заявлялось клопотання про витребування доказів про склад спадкового майна, на яке можна накласти стягнення в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. Відповідач також не погоджується із розміром відсоткової ставки, яка була застосована позивачем при розрахунку заборгованості, оскільки 11.09.2017 між сторонами кредитного договору було узгоджено суму кредитного ліміту та нову процентну ставку в розмірі 45 % річних, в той час як позивачем застосовано ставку в розмірі 49 % річних. ОСОБА_1 вважає, що додаткові угоди від 11.09.2017 та від 05.01.2018 є недійсними (нікчемними), а додані до апеляційної скарги інформаційні довідки являються недопустимими в розумінні норм ЦПК України та такими, які не можуть бути взяті до уваги, оскільки не були подані до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач хоча і подав заяву про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку не отримав, а сторонами не було надано доказів, з яких би вбачалась інформація про наявність будь-якого спадкового майна, яке після смерті ОСОБА_2 увійшло до спадкової маси, а також його вартості.

Колегія суддів не може погодитися із зазначеним висновком суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29.08.2017 між Чернігівською міською кредитною сілкою «Народна Воля» та ОСОБА_2 був укладений договір кредитної лінії №63 строком на 12 місяців, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти в межах кредитного ліміту, що підтверджується видатковими касовими ордерами №325 від 28.08.2017, №348 від 11.09.2017, №378 від 29.09.2017, №11 від 05.01.2018, №155 від 20.04.2018, №198 від 29.05.2018, №311 від 03.08.2018 (їх копі на а.с.15-18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.28).

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі Першою чернігівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 за заявою-претензією кредитора АТ «Альфа-Банк» 14.11.2018 заведено спадкову справу №160/2018.

28.11.2018 від Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» до нотаріальної контори надійшла претензійна вимога на суму 32389,78 грн (фотокопія на а.с.55 зворот 56).

Крім того 14.02.2019 претензію як кредитора спадкодавця подано до нотаріальної контори АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.71).

Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини.

Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його син, відповідач по справі - ОСОБА_1 , оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця - ОСОБА_2 , подавши 30.01.2019 до нотаріальної контори заяву відповідного змісту (фотокопія на а.с.96).

ОСОБА_1 станом на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом із померлим за адресою АДРЕСА_1 (а.с.82 зворот).

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.

Ці висновки повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 25.04.2018 у справі №645/3265/13-ц.

Отже, обов`язок спадкодавця ОСОБА_2 щодо сплати заборгованості за договором кредитної лінії від 29.08.2018 не припинився внаслідок його смерті і перейшов до його спадкоємців.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що Чернігівська міська кредитна спілка «Народна Воля» вправі вимагати з відповідача стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Обов`язок спадкоємця боржника перед позикодавцем (кредитором) полягає у поверненні сум за кредитом та іншими нарахуваннями за позикою, що виникли до дня смерті спадкодавця, але в межах вартості одержаного у спадок майна та відповідно до розміру часток кожного з них.

Згідно із розрахунком позивача розмір заборгованості померлого боржника ОСОБА_2 перед Чернігівською міською кредитною спілкою «Народна Воля» за договором договір кредитної лінії №63 від 29.08.2018 складає 32006,13 грн, з яких 30000 грн заборгованість за кредитом, 2006,13 грн заборгованість за відсотками (а.с.21).

В належний спосіб даний розрахунок відповідачем не спростовано.

Заперечення відповідача щодо невірно застосованої процентної ставки 49 відсотків замість 45 колегія, суддів до уваги не приймає, оскільки наявні у справі копії додаткових угод №1 від 11.09.2017 (а.с.10), №2 від 05.01.2018 (а.с.12), б/н від 29.05.2018 свідчать про зміну кредитного ліміту в бік збільшення. Інші умови договору про споживчій кредит кредитну лінію №63 від 29.08.2017 не змінювалися. Відповідно до п.3.1. даного договору, сторони дійшли згоди про плату за користування кредитом в сумі 49% річних. За змістом статей 204, 627 та 629 ЦК України, правомірність правочину презюмується, сторони є вільними в укладенні договору, а укладений договір є обов`язковим для виконання. З огляду на вказані вище норми права, відсутні підстави для зменшення відсоткової ставки, згода щодо якої досягнута сторонами.

Установивши, що ОСОБА_1 відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України прийняв спадщину в цілому, а позивач пред`явив свої вимоги до спадкоємців боржника своєчасно, у встановлений статтею 1281 ЦК України строк, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача всієї суми боргу, але в межах вартості одержаного у спадок майна.

Зазначення судом першої інстанції як підставу для відмови в позові, того, що відповідач як спадкоємець подав заяву про прийняття спадщини, проте не отримав свідоцтва про право власності на спадщину, є безґрунтовним з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Зазначених висновків дійшов і Верховний Суд, виклавши їх у постанові від 04.07.2019 у справі 320/5909/16-ц.

Є слушними доводи апеляційної скарги щодо безпідставності висновків суду першої інстанції про відсутність даних про склад спадкової маси. З матеріалів спадкової справи вбачається інформація про наявність у померлого на праві власності земельної ділянки, а про успадкування 1/3 частини квартири, що належала батькові не заперечував і відповідач під час судового засідання.

Судом апеляційної інстанції установлено, що на момент смерті ОСОБА_2 йому належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 3,4934 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Вартість успадкованої земельної ділянки становить 94595,26 грн.

Відсутність в матеріалах справи даних про вартість 1/3 частини квартири не може бути підставою для відмови в позові, враховуючи, що вартість успадкованої земельної ділянки перевищує вартість боргових зобов`язань спадкодавця. За необхідністю, оцінка іншого нерухомого майна може відбутися на стадії виконання.

Отже позовні вимоги Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» є законними та підлягають задоволенню шляхом стягнення суми боргу в межах вартості успадкованого майна.

Крім того, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, допустивши порушення вимог процесуального закону. Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, щодо спадкування. Відтак, зважаючи на обставини цієї конкретної справи, коли у спадкоємця ОСОБА_1 виникли не лише права щодо майна, а й обов`язки щодо виконання зобов`язань померлого ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не мав права розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із п.4 ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права та дійшов помилкового висновку про відмову у позові.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов Чернігівської міської кредитної спілки «Народна воля» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в сумі 1921 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 2881,50 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч.1 п.4, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської кредитної спілки «Народна воля» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 жовтня 2019 року скасувати.

Позов Чернігівської міської кредитної спілки «Народна воля» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ) в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на користь Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» (14000, м. Чернігів, вул.Гетьмана Полуботка, 8-а, ) 32006,13 грн (тридцять дві тисячі шість гривень тринадцять копійок) заборгованості за договором кредитної лінії №63 від 29.08.2017.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ) на користь Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» (14000, м. Чернігів, вул.Гетьмана Полуботка, 8-а, ) 4802,50 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

О.Є.Мамонова

Повний текст постанови складений 11.02.2020.