Провадження № 2/643/1476/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.,

при секретарі Сиротенко О.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та вселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з урахуванням уточненої позовної заяви звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення в квартиру, посилаючись на те, що йому належить на праві власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . В цій квартирі зареєстрований тільки відповідач.

Позивач не може скористатися своїми правами як власника житла, адже відповідач не надає йому можливості вселитися до квартири, він неодноразово звертався до відповідача з проханням зайти до квартири, але відповідач його не впустив. А тому просив суд усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення в зазначену квартиру.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Позивач надав заяву в якій позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд виходить з того, що гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Суд виходить з того, що дії власника майна не повинні суперечити закону і порушувати прав інших осіб та інтереси суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Судом встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 .

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 14.02.2019 року встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Позивач неодноразово звертався до Московського ВП ГУНП в Харківській області із заявами про те, що відповідач не впускає його до квартири, співвласником якої він є.

Позивач є співласником квартири АДРЕСА_1 , має право користування нею, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні власністю та вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя - Н.В. Єрмак