ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року

м.Суми

Справа №591/3200/19

Номер провадження 22-ц/816/560/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Планета страхування»,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2020 року в складі судді Клименко А.Я., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на все нерухоме майно ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування», а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 ; об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборонити ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування» відчужувати будь-яке рухоме майно (транспорті засоби, меблі, оргтехніку, цінні папери тощо) до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Свої вимоги мотивував тим, що предметом позову, зокрема, є стягнення з відповідача суми коштів у розмірі 3366,65 доларів США та на даний час є підстави вважати про можливе ухилення відповідача від виконання можливого рішення суду про забезпечення позову. Так, відповідач майже протягом двох років не поновлює дію наданої йому ліцензії та не отримано нової, що підтверджується Державним реєстром фінансових установ, а також ігнорує претензії позивача. Крім того, розмір статутного капіталу страховика, який займається страхуванням життя, повинен бути 10 млн. євро, а відповідно до даних з реєстру юридичних осіб статутний капітал відповідача становить лише 11 млн. грн. Відповідно до даних з реєстру відповідачу належать два вказаних об`єкта нерухомого майна, на яке вже накладено арешти. Одна, у разі їх зняття, відповідач може їх відчужити, і позивач не зможе задовольнити свої вимоги у разі задоволення позову.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03.01.2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, з підстав наведених у заяві та підтверджених належними доказами. Крім того, подання вказаної заяви у мережі інтернет були розміщені оголошення про терміновий продаж нерухомого майна відповідача, що вказує на можливість ухилення від виконання можливого рішення суду.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не направлено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи скарги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що не вбачається обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, але вважає за необхідне що такий висновок підлягає обґрунтуванню з наведенням мотивів, на підставі яких місцевий суд прийшов до такого висновку і відмовив у задоволення заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, що в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебував в провадженні цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування» про розірвання укладеного між сторонами справи договору добровільного страхування життя №0839/0507-3 від 31.05.2007 року та стягнення з страхової компанії на користь позивача суму сплачених ним страхових платежів за вказаним договором у розмірі 3366,65 доларів США.

Згідно детальної інформації про юридичну особу ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування» не перебуває у стані провадження у справі про банкрутство, санації або припинення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування» належить на праві власності об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , на яке накладено арешт на підставі постанови Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 13.09.2018 року та на підставі рішення про опис майна у податкову заставу від 16.01.2019 року Головного управління ДФС у м. Києві, а також квартира за адресою АДРЕСА_1 , на яку також накладено арешт на підставі постанови Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 13.09.2018 року (а.с. 39-40).

Також встановлено, що в провадженні судів України перебувають в провадженні численні справи з вимогами різного характеру, в тому числі і майновими, відповідачем у яких виступає ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування», а також численні виконавчі провадження де боржником також є вказана страхова компанія (а.с. 36-38, 53 64).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 цього Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, так як безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

Крім того, ст. 50 цього Закону визначено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється лише у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність на даний час підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 , шляхом накладення ще арешту на нерухоме майно страхової компанії, та заборони вчиняти дії з відчуження нерухомого майна, оскілки вказаним забезпеченням можуть бути порушені права інших стягувачів у вже наявних виконавчих провадженнях де боржником виступає ПрАТ «Страхова компанія «Планета страхування», за якими вже накладено арешт на майно відповідача у даній справі, а уразі задоволення позову ОСОБА_1 та виконання страховою компанією рішення суду в добровільному порядку, його вимоги будуть задоволенні під час примусового виконанні рішення суду в черговості визначеної законом.

Також слід зазначити, що додатні до апеляційної скарги роздруківки оголошень в інтернеті щодо продажу належного відповідачу приміщення під офіс та квартири не були предметом дослідження під час судового розгляду заяви місцевим судом, а наведена вище інформація щодо накладення на ці об`єкти нерухомого майна арешту вказує, про неможливість проведення його відчуження.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції змінює оскаржену ухвалу суду в частині мотивів відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову через порушення норм процесуального закону у зв`язку із ухваленням судового рішення без наведення у його мотивувальній частині обґрунтування свого висновку суду щодо підстав відмови у задоволені такої заяви, що є одним з доводів апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги відхилюється із наведених вище підстав.

Питання розподілу судових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги вирішується місцевим судом при ухваленні рішення за результатами розгляду позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2020 року змінити в частині мотивів відмови у задоволені заяви про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко