РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/5845/19

Провадження № 2/638/1182/20

05.02.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Подус Г.С.

за участі секретаря судових засідань Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Харківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частку в квартирі,-

встановив:

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Харківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частку в квартирі.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові. Мати позивача, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , були рідними сестрами, але свідоцтва про їх народження не збереглися, адже місцем їх народження є Російська Федерація, отримати витяги щодо їх народження позивач не може.

Розпорядженням Харківського міського центру приватизації державного житлового фонду передано у спільну власність квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 та членам сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з тим, що на час смерті тітки позивач мешкала разом з нею за однією адресою, до нотаріуса з питань оформлення спадщини вона не зверталась. Проте, після смерті свого чоловіка, ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори та дізналася про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину після тітки, через відсутність свідоцтв про народження її матері ОСОБА_5 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.04.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шишко Н.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки, ОСОБА_4 , на підставі відсутності свідоцтва про народження матері позивача, ОСОБА_5 , та свідоцтва про народження ОСОБА_4 ..

Тому, позивач просить встановити факт родинних відносин та визнати право власності на 1/5 частку квартири.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.09.1995 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформації, викладеної в листі 13241/1510401 від 17.12.2019 року, наданому Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актові записи про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові, відсутні.

Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.№42/02-31 від 22.04.2016 року, виданої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, ОСОБА_7 Н.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4

Свідоцтвом про право власності №12689 від 25.02.1994 року, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Іншого способу встановлення родинних відносин крім судового не існує.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України зазначає, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1, 2 ст.382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно із ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд, на підставі наданих доказів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.4, 12, 81, 264, 265, ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Харківська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частку в квартирі задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, є рідною сестрою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові, та рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/5 частку в квартирі АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя