Єдиний унікальний номер 225/3280/20
Номер провадження 22-ц/804/3057/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2020 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , яка звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , заінтересована особа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій подано апеляційну скаргу управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 11 серпня 2020 року (головуючий у суді першої інстанції Довженко О.В.),-

В С Т А Н О В И В:

В заяві поданій до суду 11 червня 2020 року ОСОБА_1 виклала вимогу про встановлення факту постійного спільного проживання ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 . Встановлення такого факту заявник пов`язувала із необхідністю забезпечення прав дитини після загибелі батька.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 11 серпня 2020 року заяву задоволено повністю. Згідно висновків суду підтверджені обставини спільного проживання батька з дитиною.

В апеляційній скарзі заінтересована особа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області - Управління просило рішення скасувати та залишити заяву без розгляду. В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що суд встановив факт який має юридичне значення, не зважаючи на те, що між сторонами виник спір про право з приводу отримання одноразової допомоги на сім`ю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги, за відсутності заявника та заінтересованої особи, які в письмових заявах просили розглянути справу за їх відсутності, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2 , батьки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 /копія свідоцтва про народження а.с.6/.

14 червня 2019 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Центральна» державного підприємства «Торецьквугілля» з машиністом гірничих виїмкових машин ОСОБА_3 стався нещасний випадок, внаслідок якого останній загинув /акт розслідування нещасного випадку 13-26, копія трудової книжки а.с.7-11 та свідоцтво про смерть а.с.12/.

В Акті про факт проживання від 26 червня 2019 року депутатом селищної ради за участі трьох осіб зазначені обставини з приводу проживання ОСОБА_3 в цивільному шлюбі з жінкою та донькою ОСОБА_2 , які знаходились на його утриманні, в будинку АДРЕСА_1 .

Також відомості про спільне проживання ОСОБА_3 із співмешканкою та донькою ОСОБА_2 , яка знаходилась на його утриманні, по місцю реєстрації ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 містяться в довідці виданій виконавчим комітетом Щербинівської селищної ради від 27 червня 2019 року /а.с.28/.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зробив висновок про те, що здійснення прав дитини та охорона її прав пов`язаних із смертю батька від нещасного випадку залежить від встановлення факту їх постійного спільного проживання та суд визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які доведені належними та допустимими доказами. Також вважав, що встановлення факту не є достатньою підставою для соціального захисту чи призначення страхових виплат.

У даній справі сторони не заперечували обставин щодо загибелі потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, також відсутній спір щодо кровної спорідненості між потерпілим та його донькою ОСОБА_4 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції всесторонньо і повно з`ясував обставини у справі та дотримався норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції до правовідносин що склалися обґрунтовано застосував положеннями Цивільного процесуального кодексу України, стаття 293 якого проголошує, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом пункту частини першої та частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішальним для результатів розгляду даної справи суд апеляційної інстанції вважає з`ясування обставин з приводу того, хто складав сім`ю постраждалого внаслідок нещасного випадку та чи проживав він із своєю донькою.

За змістом статті 3 Сімейного кодексу України - СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Однак наведена норма містить положення з приводу того, що дитина, тобто особа до досягнення нею повноліття, в розумінні статті 6 СК України, належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

За обставинами справи підтверджено, що на час загибелі батька ОСОБА_2 проживала із останнім за однією адресою та складала сім`ю.

З мотивів правового захисту прав дитини, яка залишилася без піклування батька, суд першої інстанції обґрунтовано вважав що не має практичної доступної для заявника можливості для охорони прав та інтересів дитини чи створення умов для їх здійснення в інший спосіб ніж встановлення факту, який має юридичне значення в рішенні суду.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Вирішення спору у даній справі не може бути покладено в залежність від формального відображення вимог про призначення страхових виплат, які можуть виникнути в майбутньому.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що сам по собі факт постійного спільного проживання не є підставою для призначення та виплати страхових виплат. Та встановлення факту направлено на створення умов для здійснення дитиною особистих немайнових чи майнових прав.

Згідно положень чинного законодавства дитина, яка не досягла повноліття, складає своєму батьку сім`ю незалежно від того, що вона з ним не проживала, з огляду на що, задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин у даній справі не вплинуло на об`єм прав заінтересованої особи щодо призначення страхових виплат на сім`ю.

Разом з тим, заявником апеляційної скарги не підтверджено таких порушень норм процесуального права, через які заінтересована особа не змогла повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб представник заінтересованої особи надав пояснення та реалізував в суді свої права та обов`язки.

Фактично доводи апеляційної скарги за своєю суттю є ідентичними тому що було викладено у відзиві на заяву та зазначені доводи були предметом перевірки судом першої інстанції який дійшов обґрунтованого та законного висновку.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального і процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення та рішення без змін.

Керуючись статтями 368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 11 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року.

Судді: