Справа № 214/8070/19
2/214/439/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 вересня 2016 року Центрально Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №663.

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначила, що 17 вересня 2016 року було укладено шлюб між нею та відповідачем по справі, про що Центрально Міським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 663. За час спільного проживання, у них з відповідачем дітей не народилось. Так сталося, що спільне життя у них із відповідачем не склалося. Із часом вона зрозуміла, що у них із відповідачем не має тих почуттів, на яких повинен будуватися шлюб та міцна сім`я. Саме тому із травня 2019 року вони припинили спільне проживання як одна сім`я, та із того часу між ними немає тих відносин, які притаманні подружжю. Розірвати шлюб через орган реєстрації актів цивільного стану у них можливості не має, у зв`язку із тим, що відповідач по справі відмовляється від розірвання шлюбу у такий спосіб. Спору із приводу розподілу спільного майна у них немає у зв`язку із його відсутністю, тому позивачка вважає, що перешкод до розірвання шлюбу у них немає. Після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 » просить залишити без змін.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення по даній справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим на підставі ст.280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи, за згодою позивачки.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: свідоцтва про шлюб (а.с. 4).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про шлюб (а.с.4), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджений у судовому засіданні зазначений письмовий доказ допустимим, так як цей доказ одержаний без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи доказ з точки зору його достовірності, суд приходить до висновку, що досліджений у судовому засіданні письмовий доказ є достовірним.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 2016 року (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. З травня 2019 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя сторін є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Вказані обставини встановлені із змісту позову, пред`явленого позивачкою, та не спростовані жодними доказами з боку відповідача.

Зі свідоцтва про шлюб (а.с.4) слідує, що після реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 », яке суд вважає за доцільне залишити без змін з урахуванням поданої позивачкою заяви стосовно цього ( а.с.20 ).

До взаємин між сторонами належить застосувати норми СК України.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання.

Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивачки, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу, клопотання про надання строку на примирення відповідач не надав, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.3, 110-115 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 17 вересня 2016 року Центрально Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №663 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий , АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 14 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов