Ухвала

28 травня 2020 року

м. Київ

справа № 299/528/19

провадження № 61-6720ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», Банк) звернулося до суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивовано тим, що 09 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», укладений кредитний договір № 06/2158К-07, згідно з яким кредитор видав позичальнику кредит у сумі 15 000,00 дол. США під 13,45 відсотків річних строком до 08 листопада 2027 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки нерухомого майна від 09 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С. М. за реєстровим № 1332, за умовами якого в іпотеку переданий житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці, яка є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості, площею 0,1 га.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2012 року у справі № 703/216/12 стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 09 листопада 2007 року № 06/2158К-07 у розмірі 113 140,79 грн.

Однак заборгованість за кредитним договором від 09 листопада 2007 року не погашена, рішення суду не виконано. Станом на 17 січня 2019 року заборгованість за кредитним договором від 09 листопада 2007 року складає 32 308,68 дол. США.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки у межах суми боргу ОСОБА_2 за кредитним договором від 09 листопада 2007 року № 06/2158К-07 у розмірі 32 308,68 дол. США шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що звернувшись у 2012 році із вимогами про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, Банк змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором. Із моменту пред`явлення у 2012 році вимоги про дострокове погашення кредиту та до пред`явлення позову спливла позовна давність, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у позові.

07 квітня 2020 року АТ «Універсал Банк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 18 травня 2020 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали, а саме сплати судового збору, розмір якого визначається із урахуванням вартості спірного майна.

У травні 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: висновок про вартість майна, квитанція про сплату судового збору у загальному розмірі 8 157,00 грн.

Таким чином недоліки касаційної скарги усунуті.

Крім того, у травні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява АТ «Універсал Банк» про продовження строку на усунення недоліків, у якій заявник просить продовжити строк на усунення недоліків касаційного скарги згідно з ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року.

Враховуючи те, що заявник на виконання ухвали Верховного Суду від 16 квітня 2020 року надав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги у строки, визначені судом касаційної інстанції, тому відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що касаційна скарга подана 07 квітня 2020 року, тому вона підлягає розгляду відповідно до положень ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) зроблений правовий висновок про те, що зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Зі змісту наданого заявником висновку про вартість майна вбачається, що ринкова вартість житлового будинку (предмет іпотеки) складає 221 300,00 грн, ймовірна вартість земельної ділянки - 50 600,00 грн, що загалом складає 271 900,00 грн.

Таким чином, ціна позову у цій справі складає 271 900,00 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (525 500,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи те, що касаційну скаргу подано на судові рішення у справі, що не підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню, тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков В. В. Яремко