пр. № 2/759/807/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Марко Я.Р., за участю секретаря судових засідань Шапаренка О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим та нежитловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим та нежитловим приміщенням.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

05.11.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

21.01.2020 року через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшла заява про зупинення провадження у вищевказаній справі у зв`язку із смертю позивача ОСОБА_1 , оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Крім того, 23.01.2020 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про залишення заяви про заборону вчинення дій, яка подана того ж дня, без розгляду, у зв`язку зі смертю позивача.

У судове засідання 23.01.2020 року відповідач та її представник не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані заяви, доходить до наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.12.2019 року, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 67 років, про що складено актовий запис за № 1736.

Згідно з частиною 4 статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Статтею 55 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Крім того, пунктом 7 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року по справі № 910/1972/17, за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Вирішуючи питання відносно того, чи допускають спірні відносини правонаступництво, суд в тому числі керується положеннями статті 1219 Цивільного кодексу України, згідно якої не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права, а також права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі статтею 271 Цивільного кодексу України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Як вбачається з положень статті 270 Цивільного кодексу України, до особистих немайнових прав відноситься в тому числі право на недоторканність житла та право на вільний вибір місця проживання.

Суд звертає увагу, що згідно зі статтею 310 Цивільного кодексу України, до особистих немайнових прав, що забезпечують соціальне буття фізичної особи, відноситься право на місце проживання, згідно якого фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту та предмету позовних вимог, в даній справі позивачем заявлялись вимоги, пов`язані із реалізацією особистих немайнових прав, а саме визначення порядку користування житловим та нежитловим приміщенням.

За таких обставин суд приходить до висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі та закриває провадження в даній цивільній справі.

Одночасно суд роз`яснює, що спадкоємці померлого ОСОБА_1 , в разі порушення їх особистого немайнового права на проживання в будинку, не позбавлені права особисто звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права.

Керуючись ст. 251, 255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим та нежитловим приміщенням.

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 про заборону вчинення дій залишити без розгляду.

Провадження у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим та нежитловим приміщеннямзакрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р. Марко