№ 3346/6501/18
пр. № 4-с/336/13/2020
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при виконанні рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2013 року за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. По суті скарги стягувач просив визнати протиправною бездіяльність Шевченківського та Дніпровського відділів ДВС м. Запоріжжя у виконавчому провадженні зі стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором; зобов?язати Шевченківський та Дніпровський відділи ДВС м. Запоріжжя вчинити виконавчі дії по опису, оцінці та реалізації майна боржника ОСОБА_1 , а саме будинку АДРЕСА_1 ; вчинити в повному обсязі виконавчі дії по розшуку іншого майна боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , здійснити виклик боржників до Шевченківсько та Дніпровського відділів ДВС м. Запоріжжя з метою стягнення заборгованості, отримання інформації про отримані доходи; здійснити заходи щодо обмеження виїзду боржників за межі України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2018 року скаргу ПАТ «Родовід Банк» було залишено без розгляду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17.04.2019 року ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2019 року залишена без змін, апеляційна скарга стягувача без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2019 року касаційна скарга ПАТ «Родовід Банк» задоволена частково, постанова Запорізького апеляційного суду від 17.04.2019 року скасована, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10.12.2019 року ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2019 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання стягувач, боржники та предстанвики органів ДВС не з?явились, про місце та час розгялду скарги повідомляись в установленому порядку, причин неявки суду не сповістили.

В матеріалах справи наявна заява стягувача про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Родовід Банк».

Статтею 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд розглянув скаргу за відсутності боржників та представників органів державної виконавчої служби.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2013 року, стягунто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 13.12.2006 року в сумі 479217.35 гривень.

Постановами державного виконавця Шевченківського ВДВС від 23.01.2014 року відкрите виконавче провадження з виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також стягувачем надано копію постанову державного виконавця Шевченківського ДВС від 12.04.2016 року про закінчення виконавчого провадження, водночас надана копія постанови не містить підпису державного виконавця та не затверджена начальником органу ДВС, тому судом до уваги не береться.

При перевірці інформації з Реєстру виконавчих проваджень за номером виконавчого провадження та ідентифікатором доступу з?ясовано, що 21.11.2014 року виконавчий документ щодо ОСОБА_1 був повернутий стягувачеві на підставі ст. 47 ч. 1 п. 5 Закону України «Про виконавче провадження», 23.05.2014 року виконавчий документ щодо ОСОБА_2 був повернутий стягувачеві на підставі ст. 47 ч. 1 п. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стягувачем суду не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості своєї скарги.

До повноважень суду не відноситься збирання доказів в інтересах учасників справи. При цьому, будучи стороною виконавчого провадження, стягувач мав усі можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та довести суду свою позицію щодо бездіяльності посадових осіб органів ДВС, натомість такою можливістю не скористався.

Вирішуючи скаргу, суд виходить з наступного.

У відповідно до положень ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, в даному випадку суд перевіряє лише чи діяв державний виконавець в межах своїх повноважень, чи відповідали його рішення та дії вимогам чинного законодавства.

З тих документів, які були досліджені судом, не вбачається, що державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС м. Запоріжжя було допущено бездіяльність, а скаржником не доведено, що він звертався до державного виконавця з приводу виконання судового рішення.

Статтею 47 ч. 1 п. 5 Закону України «Про виконавче провадження» № 606, який діяв на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття рішення про повернення виконавчого документу стягувачеві, передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Відомості про те, що постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві стягувачем оскаржувались та були скасовані, скаржником не надано, тож підстав вважати, що державним виконавцем Шевченківського ДВС м. Запоріжжя було допущено протиправну бездіяльність у суду немає.

Також скаржником не надано відомостей на підтвердження того, що Дніпровським відділом ДВС м. Запоріжжя було відкрите виконавче провадження чи з інших передбачених законом підстав здійснювались виконавчі дії з виконання рішення суду від 07.10.2013 року, тож в цій частині скаргу також не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скаржником не доведено порушення його прав державними виконавцями в ході виконавчого провадження в межах доводів скарги, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447, 448, 450 451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк