Справа № 207/1546/2012
Провадження № 6/131/23/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Балтака Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Іллінці без фіксації судового процесу технічними засобами заяву ТОВ „ФК „Еліт Фінанс про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області від ТОВ „ФК „Еліт Фінанс надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання. Зазначена заява аргументована тим, що заявник відповідно до договору відступлення прав вимоги № 2268/к від 23 червня 2020 р. отримав право вимоги стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 674/КФО-06 в розмірі 21 569,26 (двадцять одна тисяча п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 26 коп.) грн., визначену рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 13.08.2012 р. у справі № 207/1546/2012. Крім того, представник заявника просить видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказуючи, що за даними АСВП та Єдиного реєстру боржників виконавчі провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа щодо боржника відсутні, під час передачі права вимоги оригінал виконавчого листа не передавався, а отже він є втраченим, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин, зважаючи на перебування банку в процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення його до виконання.

Представник заявника та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до змісту частини 3 статті 442, частини 3 статті 433 ЦПК України та пункту 17.4 розділу XIII „Перехідні положення ЦПК України неявка учасників справи та інших заінтересованих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд дійшов висновку про часткове задоволення даної заяви з наступних підстав.

13 серпня 2012 р. Іллінецьким районним судом Вінницької області було винесено рішення у цивільній справі № 207/1546/2012, яким із ОСОБА_1 на користь ПАТ „Дельта Банк стягнуто заборгованість за кредитним договором № 674/КФО-06 в розмірі 21 569,26 (двадцять одна тисяча п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 26 коп.) грн. та судовий збір у розмірі 215,69 гривень. В подальшому на виконання даного рішення у зазначеній цивільній справі № 207/1546/2012 був виданий відповідний виконавчий лист.

Як, слідує із АСВП 14 квітня 2016 р. державним виконавцем Іллінецького районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області, на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент закінчення), була винесена постанова про закінчення даного виконавчого провадження, у зв`язку із направленням виконавчого документу за належність до іншого відділу державної виконавчої служби, а саме до Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУ юстиції у Київській області.

Даних про те, що вказаний виконавчий лист повторно в межах строках пред`являвся до виконання АСВП не містить.

23 червня 2020 року між АТ „Дельта Банк та ТОВ „Фінансова компанія „Еліт Фінанс укладений договір № 2268/к про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, серед яких і кредитний договір № 674/КФО-06 від 02.11.2006 р., укладений із ОСОБА_1 . Відповідно до пункту 2 цього договору новий кредитор в день укладення договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком коштів в повному обсязі, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває права кредитора.

Відповідно до пункту 4 договору ціна сплачується новим кредитором у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів, переможцем яких став новий кредитор. Згідно п. 14 цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисків печаток сторін та нотаріального посвідчення. Кошти сплачені новим кредитором, що підтверджується копією платіжного доручення від 05 червня 2020 р. № 13. Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ „Фінансова компанія „Еліт Фінанс набуло статусу нового кредитора/стягувача з примусового виконання рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2012 р. у цивільній справі № 207/1546/2012, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України „Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку, то суд зазначає наступне. Так, згідно з пунктом 17.4 розділу XIII „Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту цієї норми слідує, що поновлення пропущеного строку можливе у випадку, якщо стягувач обґрунтує обставинами (причинами), як такими, що характеризують поважність пропуску строку, передбаченого законом для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, та переконає суд в їх існуванні, посилаючись та надаючи відповідні докази по кожній з наведених таких обставин. При цьому, поважною причиною може бути лише перебіг у часі такого стану речей, який виникає незалежно від волі стягувача та прямим наслідковим зв`язком перешкоджає йому в реалізації свого інтересу, тобто в даному випадку, звернути стягнення боргу на свою користь за рішенням суду в примусовому порядку. Суд же при вирішенні цього питання повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII „Перехідні положення ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2018 р. у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 р. у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Зазначений правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 р. у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У змісті постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 р. в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина 1 статті 433 ЦПК України). Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяв.

Зазначене додатково підтверджується змістом постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 січня 2020 р. у справі № 2-12454/10 (провадження № 61-14491св19. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Олександр Шевченко проти України). Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 р. в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент видачі місцевим загальними судом виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статі, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Як слідує з матеріалів справи та даних АСВП виконавчий лист по справі № 207/1546/ 2012 був пред`явлений до виконання із закінченням виконавчого провадження 14 квітня 2016 р. відповідно міг бути повторно пред`явлений до 14 квітня 2017 року.

Заявником пропущений наведений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Однак причин, які можуть вважатись поважними для пропуску вищевказаного строку, судом не встановлено. Об`ємна процедура ліквідації банку, що, на думку учасника, потребує обробки значної кількості документації, не може бути єдиною достатньою причиною для поновлення строку. Суд бере до уваги, що процедура ліквідації Банку вимагала виконання значного об`єму роботи, при цьому, надмірний строк не пред`явлення виконавчого листа до виконання за умови чіткого врегулювання законодавством строків такого звернення порушуватиме принцип правової визначеності, що полягає у гарантуванні забезпечення реалізації змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності з врахуванням точності закону та законності очікування.

Жодних доказів про те, що з того часу банк реально цікавився виконанням рішення цим боржником чи існували об`єктивні обставини, що перешкоджали банку реалізовувати свої процесуальні права матеріали справи не містять, а організація роботи останнього з цього приводу не може слугувати поважною причиною пропуску строку.

Суд, додатково звертає увагу, що відповідно до пункту 5 договору про відступлення прав вимоги від 23 червня 2020 року новий кредитор підтверджує, що в момент укладення договору отримав наявні у банку документи, що підтверджують право вимоги до боржників, які передаються банком новому кредитору за відповідним актом в день укладення договору. Згідно пункту 10 договору новий кредитор підтверджує, що до моменту укладення договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за основними договорами, змістом основних договорів та зауважень до них не має і приймає всі ризики, пов`язані із основними договорами.

За положеннями частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та відповідно заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Зважаючи, що суд відмовив в задоволенні заяви про поновлення строку, а вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з минуванням строків його пред`явлення, суд також відмовляє у задоволенні заяви у цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-79, 81, 263, 371, 433 ЦПК України, постановою Пленуму ВССУ від 25.09.2015 р. № 8 „Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Замінити стягувача ПАТ „Дельта Банк на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Еліт Фінанс (, м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2) при виконанні рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13.08.2012 р. у цивільній справі № 207/1546/2012 за позовом ПАТ „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: