Провадження № 2/537/801/2020
Справа № 537/2747/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2020 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді Фадєєвої С.О.,

за участі секретаря Скічко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 06.11.2004 Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 835.

На обґрунтування позову зазначила, що 06.11.2004 між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають двох малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказала, що з 01.09.2019 вони з чоловіком припинили шлюбні відносини, разом не проживають. Зазначила, що у них з чоловіком взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї, у відповідача власні погляди на життя, будь-яких дій, які б свідчили про його бажання повернутись до своєї сім`ї, останній не робить. Шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечить їх спільним інтересам. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, набуде у шлюбі, « ОСОБА_1 ». Примирення між ними неможливе. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Вказала, що строк для примирення їй не потрібний та після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Вказав, що строк для примирення не потрібний.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 06.11.2004 у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 835, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

В шлюбі подружжя мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

В судовому засіданні встановлено, що з вересня 2019 року сторони припинили шлюбі відносини. в них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 бажає залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

За викладених обставин, беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; приймаючи до уваги думку відповідача, який позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06.11.2004 у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 835 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте у шлюбі, « ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 420 грн. 40 коп., сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції № 12866 від 20.03.2020.

Оригінал квитанції № 12866 від 20.03.2020 на суму 840 грн. 80 коп. зберігається в матеріалах цивільної справи № 537/2747/20 (провадження № 2/537/801/2020).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків суми судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, що складає 420 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва