Справа № 274/6839/19 Провадження № 2/0274/673/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.20 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2 , представником якої є ОСОБА_3 ,
провизнання права користування чужим майном,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить визнати за нею право користування чужою власністю, а саме - право проходу до погребу через сарай, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_2 не створювати перешкоди у користуванні належною їй частиною погребу, якій знаходиться у сараї, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі - шляхом передачі ключі від замка сараю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували за заповітом від 14.06.2003 р. майно їхнього батька, зокрема - погріб Б-1 п/д за адресою: АДРЕСА_1 , кожна по 1/2 частці, при цьому ОСОБА_2 успадкувала також сарай Б-1 за тією ж адресою. Погріб Б-1 п/д знаходиться під сараєм Б-1, а відтак ОСОБА_1 не може ним вільно користуватись, оскільки ОСОБА_2 поставила на сарай замок, ключ від якого зберігає тільки у себе та відмовляється надати його дублікат ОСОБА_1 . Добровільно укласти договір з ОСОБА_1 про надання права користування проходом через сарай до погребу ОСОБА_2 відмовляється.

ОСОБА_2 проти позову заперечила та просить повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що вона почала закривати сарай, бо звідти стали зникати речі. На сьогоднішній день вона зачинила сарай. Коли приходить ОСОБА_1 , вона їй сарай відкриває. Вона згодна впускати ОСОБА_1 у сарай тільки у своїй присутності.

Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.04.2018 р. (а. с. 6).

14.06.2003 р. ОСОБА_4 було складено заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Литвином О.С., зареєстрований в реєстрі за № 3887, відповідно до якого ОСОБА_4 на випадок смерті зробив таке розпорядження (а. с. 5): належний йому на праві особистої власності житловий будинок АДРЕСА_1 , заповів:

63/100 ідеальних частин будинку загальною площею 53,9 кв. м, а саме: приміщення 1-1 площею 4,1 кв. м, 1-2 площею 6,4 кв. м, 1-3 площею 10,4 кв. м, 1-4 площею 20,1 кв. м, 1-5 площею 10,6 кв. м, 1-6 площею 2,3 кв. м, сарай, 1/2 часину погреба та 63/100 частини земельної ділянки - ОСОБА_2 ;

37/100 ідеальних частин будинку загальною площею 31,4 кв. м, а саме: приміщення 2-1 площею 1,4 кв. м, 2-1 площею 8,5 кв. м, 2-3 площею 21,5 кв. м, 1/2 частину погреба та 37/100 частин земельної ділянки - ОСОБА_1 .

Рішенням від 21.07.2016 р. № 152 Бердичівської міської ради Житомирської області у м. Бердичеві вул. Чапаєва було перейменовано на АДРЕСА_1 .

У якості однієї з підстав позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона та ОСОБА_2 успадкували за заповітом від 14.06.2003 р. майно ОСОБА_4 зокрема - погріб Б-1 п/д за адресою: АДРЕСА_1 , кожна по 1/2 частці, при цьому ОСОБА_2 успадкувала також сарай Б-1 за тією ж адресою.

Між тим, ОСОБА_1 не подано будь-яких доказів, які б підтверджували цю обставину, зокрема, доказів прийняття нею та ОСОБА_2 у відповідності до статей 1268 та 1269 Цивільного кодексу України спадщини ОСОБА_4 .

Відсутні у матеріалах справи і документи, які б свідчили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками майна, яке стосується предмета спору (погребу та сараю) за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, та витяги/довідки з Державного реєстр у речових прав на нерухоме майно з записами про реєстрацію за ними права власності на це майно.

За таких обставин Суд позбавлений можливості встановити, хто є власниками майна, яке стосується предмета спору (погребу та сараю) за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак - чи вчиняє ОСОБА_2 дії, які у відповідності до законодавства України порушують права власності ОСОБА_1 на частину зазначеного майна (право користування належною частиною погреба), якщо вчиняє, чи наявні підстави для захисту її права способом, яким вона просить у позовній заяві.

Також Суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту позовної заяви випливає, що ОСОБА_1 бажає, щоб їй було встановлено сервітут - право проходу до погребу через сарай, однак у прохальній частині позовної заяви така вимога нею не заявляється, а заявлена вимога про визнання за нею права користування чужою власністю.

Між тим, така вимога не відповідає частинам першій та третій статті 402 Цивільного кодексу України, згідно з якою сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Тобто належним способом захисту права ОСОБА_1 буде вимога про встановлення сервітуту (права користування чужим нерухомим майном), а не про визнання права користування чужою власністю.

При цьому, заявляючи таку вимогу, ОСОБА_1 має довести відсутність в неї можливості задовольнити свої потреби іншим способом, ніж встановлення права користування чужим нерухомим майном (сервітуту).

Враховуючи викладене, Суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

При цьому Суд роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись з іншим позовом з урахуванням наведеного вище, зокрема, з позовом до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту (права користування чужим нерухомим майном).

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 09.11.2020 р.