Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2258/20

23 грудня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката - Гураша М.В.,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з 19.12.1998 року проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який 04.12.2018 року розірвано в судовому порядку. За час їхнього спільного проживання у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є повнолітніми та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час є неповнолітнім та проживає разом з нею. 23.07.2019 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і у зв`язку з одруженням змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Зазначає, що на протязі тривалого часу відповідач ОСОБА_2 перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На її прохання врегулювати даний спір добровільно вони не дійшли згоди. На даний час вона разом з неповнолітнім сином проживає в однокімнатній квартирі її теперішнього чоловіка, підприємницькою діяльністю не займається, доходів від підсобного господарства не має, ніде не працює, а підробляє тимчасовими заробітками, дохід від яких є мізерним. Таким чином, її сім`я є малозабезпеченою і знаходиться в скрутному матеріальному становищі, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання її сім`ї, а тому вона сама не взмозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітнього сина, який на даний час навчається в 11 класі і вже досяг 16 річного віку, а тому потребує значно більше коштів на навчання та утримання. Відповідач, працюючи по тимчасових заробітках, самоусунувся від утримання своєї дитини, тому вона змушена звернутися з позовом в суд.

Просить її позовні вимоги задоволити, стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 у її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гураш М.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених в позовній заяві і просили їх задоволити.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов позивача визнав частково, а саме: не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але в меншому розмірі, ніж зазначила в позовній заяві позивач, а саме згідний сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сплачувати аліменти в розмірі, який визначила в позовній заяві позивач він не має змоги, оскільки на даний час працює на посаді двірника в ПП «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «КОМФОРТ СЛОБОДА» і отримує невисоку заробітну плату.

Заслухавши пояснення сторін по справі, представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом з`ясовано, що сторони по справі з 19.12.1998 року проживали в зареєстрованому шлюбі, який 04.12.2018 року розірвано в судовому порядку, що стверджується копією рішення Івано-Франківської міського суду Івано-Франківської області (а.с.7).

23.07.2019 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 і у зв`язку з одруженням змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с.9).

Встановлено також, що за час спільного проживання у сторін по справі народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є повнолітніми та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на даний час є неповнолітнім, що стверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня дитини сторін по справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 в квартирі її теперішнього чоловіка та знаходиться та її утриманні та вихованні, що стверджується актом №1375 обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.11.2020 року ( а.с.11).

Неповнолітній син сторін по справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час навчається в 11 класі, що стверджується довідкою №01-28 від 18.11.2020 року, виданою Надвірнянською ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Надвірнянської районної ради Івано-Франківської області ( а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить суд призначити аліменти в твердій грошовій сумі, починаючи з дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 на даний час працює двірником в ПП «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «КОМФОРТ СЛОБОДА» і його дохід за період часу з 01.05.2020 року по 31.10.2020 року становить 35 820 гривень, що стверджується довідкою № 12 від 30.11.2020 року, яка долучена дом матеріалів справи.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, а також матеріального становища дитини, та матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати свою дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що такий розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1650 грн. на дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту витрат на оплату послуг за надання правової допомоги адвокатом подано квитанцію №0518 від 20.11.2020 року на суму 1500 грн. та попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також акт виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу від 23.12.2020 року ( а.с.13-14).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 840 грн. 80 коп. та на користь позивача 1500 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги згідно квитанції №0518 від 20.11.2020 року.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1650 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 20.11.2020 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , - 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 28.12.2020 року.