Справа № 202/5762/20
Провадження № 2/202/2053/2020
02 листопада 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Дмитрієва Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що сторони у справі з 05 вересня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина на момент подання позову проживає разом із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач в свою чергу, участь у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення аліментів.
Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2020 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 19 жовтня 2020 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, натомість через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якого підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 05 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 716. Після реєстрації шлюбу позивачем було змінено прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.8).
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року шлюб між сторонами у справі було розірвано та відновлено дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_4 » (а.с.9-10).
Також судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис № 581, згідно з яким в графі батько записаний « ОСОБА_2 », в графі мати « ОСОБА_6 », на підставі чого видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , яке долучене до матеріалів справи в копії (а.с.11).
Дитина проживає разом із матір`ю, тобто позивачем у справі та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 6203 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28 липня 2020 року (а.с.13).
Відповідач матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. Доказів протилежного відповідно до своїх обов`язків за ст.ст. 43, 81 ЦПК України відповідач не надав.
Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01.07.2020 року становить 1859,00 грн.
За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, суд, із врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечення її потреб, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню щомісяця з відповідача на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1859,00 грн. які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 25 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 1-2, 7, 13, 15, 18, 141, 155, 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265, 280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з моменту звернення до суду, тобто з 25 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.
Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.П. Слюсар