Справа № 456/2571/18
Провадження № 2/456/121/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2020 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом згідно якого з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив cтягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» в його користь 259 852,63 грн. страхового відшкодування, 26 349,06 грн. пені, 35 807,61 грн. інфляційних збитків. Також просить стягнути 3 734,12 грн. судового збору та 7536,00 грн. судових витрат за проведення експертизи.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 01.01.2018 близько 08:20 год. на 614км. +120м. автодороги Київ Чоп (м. Стрий) водій автомобіля «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Volvo», р.н. НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності та на момент ДТП був застрахований за договором добровільного страхування транспортних засобів серії АМ№122221 від 26.10.2017. У встановлені строки він повідомив про подію страхову компанію «ПЗУ України», яка після проведення огляду прийшла до висновку, що автомобіль «Volvo» не доцільно ремонтувати, оскільки вартість ремонту перевищує 70% ринкової вартості (п.2.1.19 договору). У зв`язку з чим було проведено дослідження залишків автомобіля та визначено, що ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані становить 666 711,79 грн..

На підстав вище наведеного страховик прийшов до переконання, що до відшкодування підлягає сума у розмірі 214 510,45 грн., виходячи з наступного розрахунку (989 372,91 грн. вартість автомобіля на момент пригоди - 666 711,79 грн. вартість автомобіля у пошкодженому стані 8 316,67 грн. несплаченої за договором страхової премії - 99 840,00 грн. франшизи (10% від страхової суми)).

13.02.2018 ним була отримана вказана сума страхового відшкодування, однак з таким розміром відшкодування він не погодився та звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 , згідно висновку якого вартість ремонту автомобіля не перевищує 70% ринкової вартості автомобіля та становить 573 768,23 грн..

В подальшому згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4046 від 26.10.2020 встановлено, що автомобіль «Volvo» підлягає ремонту, вартість якого становить 474 363,08 грн. А тому вважає, що з відповідача підлягає стягнення різниця між вартістю ремонту автомобіля та вже виплаченим страхом відшкодуванням у розмірі 259,852,63 грн.

Також у зв`язку з безпідставною відмовою у виплаті страхового відшкодування з відповідача слід стягнути пеню у розмірі 26 349 грн. та інфляційні збитки у розмірі 35 807,61 грн.. Окрім цього, просив стягнути понесені ним судові витрати за проведення експертизи у розмірі 7536 грн., а також сплачений судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Цьорох Ю.Р. у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, згідно якої такий просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, уточнені позовні вимоги просив задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив, 17.01.2019 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, в обґрунтування заявлених заперечень у поданому відзиві покликався на те, що для визначення розміру страхового відшкодування страховиком було замовлено проведення автотоварознавчих досліджень про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 51/01/18 від 25.01.2018 та про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 02/01/2018 від 05.01.2018, відповідно до яких, вартість відновлювального ремонту становить - 879695,09 грн., вартість транспортного засобу на момент ДТП - 989378,91 грн. Тобто у результаті настання страхового випадку настала повна загибель застрахованого транспортного засобу, а тому розмір страхового відшкодування був розрахований згідно п. 10.5 договору як різниця ринкової вартості застрахованого транспортного засобу на момент настання страхового випадку та ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу.

08.02.2018 року сума страхового відшкодування розмірі 214 510,45 грн. була перерахована ОСОБА_3 .. Таким чином страховиком повністю виконано свої обов`язки за договором страхування.

Що стосується звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 014/02/18 від 14.02.2018 складеного оцінювачем ОСОБА_2 наданого позивачем як доказ розміру завданого йому збитку, то такий складений з грубим порушенням Методики товарознавчої експертизи, зокрема на огляд пошкодженого транспортного засобу не було запрошено представника страхової, протокол огляду підписаний лише оцінювачем, не надано фотографічні зображення КТЗ, зазначено про ремонт рами хоча не обґрунтовано взагалі можливість виконання такої операції.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Так судом з`ясовано, що 01.01.2018 на автодорозі Київ-Чоп 614 км.+120м. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , який виїхав на зустрічну смугу руху, та автомобілем «Volvo», р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 /а.с.18/ Даний факт сторонами не заперечувався.

На момент ДТП автомобіль «Volvo», р.н. НОМЕР_2 був застрахований за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ№122221 від 26.10.2017 з терміном дії від 31.10.2017 по 30.10.2018. Ліміт відповідальності (страхова сума) згідно вказаного договору становить 998 400,00 грн., франшиза за ризиком ДТП 0% від страхової суми, та 10 % страхової суми за умови конструктивної загибелі автомобіля, варіант виплати страхового відшкодування «Майстерня»./а.с.11-15/

У відповідності до п.9.2.10 загальних умов страхування, які є невід`ємною частиною договору страхування страхувальник зобов`язаний при настанні випадку, який у подальшому може бути кваліфікований як страховий негайно, але у будь якому випадку не пізніше 24 год. з моменту настання відповідної події повідомити страховика.

У встановлені строки позивач повідомив страхову компанію «ПЗУ України» про дорожньо - транспортну подію, яка визнала дану подію страховою, провела технічний огляд транспортного засобу, та замовила проведення автотехнічних досліджень. Так, зокрема згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 51/01/18 від 25.01.2018 ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 989 378,91 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ 879 695,09 грн., ринкова вартість пошкодженого автомобіля 666711,79 грн.. Згідно звіту № 02/01/2018 від 05.01.2018 вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Volvo», р.н. НОМЕР_2 становить 322 667,12 грн../а.с.129-160/

Згідно п.2.1.18. загальних умов страхування, повна загибель транспортного засобу це випадки коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 70% і більше ринкової вартості такого транспортного засобу визначеної на момент настання страхового випаду.

Згідно п. 10.5 розмір страхового відшкодування при повній загибелі застрахованого транспортного засобу розраховується як різниця вартості такого на момент настання страхового випадку та ринкової вартості залишків транспортного засобу.

У зв`язку з цим страховиком було проведено розрахунок страхового відшкодування та згідно страхового акту № UA03/L02/01 від 07.02.2018 визначено суму страхового відшкодування, яка підлягає виплаті у розмірі 214 510,45 грн. Вказана сума страхового відшкодування розрахована з урахуванням несплаченої премії у розмірі 8316,67 грн., а також розміру франшизи, яка при повній загибелі автомобіля згідно умов договору страхування становить 10% від страхової суми, тобто у даному випадку 99 840,00 грн../а.с.16-17/

Вказана сума була виплачена позивачу. Однак з такою сумою страхового відшкодування позивач не погодився, та замовив у суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 проведення оцінки автомобіля «Volvo», р.н. НОМЕР_2 . Так згідно звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №014/02/18 від 14.02.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 573768,23 грн../а.с.19-28/

Судом встановлено, що згідно відповіді адресованої позивачу 16.03.2018 страховик не погодився з оцінкою проведеною ФОП ОСОБА_2 та відмовив у виплаті різниці страхового відшкодування, залишивши своє попереднє рішення без змін. /а.с.31/

Таким чином предметом спору у даній справі є саме розмір старахового відшкодування, якій підлягає виплаті страхувальнику, тобто позивачу, страховиком за пошкодження транспортного засобу. Тому, для визначення розміру вартості матеріального збитку необхідно керуватися Законом України «Про страхування» та умовами договору добровільного страхування цивільно правової відповідальності власника транспортного засобу серії АМ№122221 від 26.10.2017.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч.1 ст.10 Закону України «Про страхування»).

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ОСОБА_1 має право вимагати відшкодування шкоди, від пошкодження даного автомобіля.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З метою усунення протиріч наданих суду сторонами по справі звітів про оцінку вартості завданої майнової шкоди, за клопотання позивача у справі було призначено автотоварознавчу експертизу, про що було неодноразово повідомлено відповідача як судом так і експертною установою, однак зі сторони такого жодних клопотань чи заперечень з приводу призначеної експертизи не надходило.

Так згідно висновку експертизи № 4046 від 26.10.2020 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», р.н. НОМЕР_2 пошкодженого у ДТП 01.01.2018 у цінах на дату ДТП становить 474 363,08 грн.. Ринкова вартість автомобіля до моменту його пошкодження у ДТП у цінах на дату ДТП становить 1006240,94 грн./а.с. 223-248/

Вказаний висновок суд приймає до уваги та при оцінці доказів визнає такий належним, допустимим та достовірним доказом, підстав ставити такий під сумнів немає, оскільки такий проведений судовим експертом Вербовим В.В., який має стаж експертної роботи з 2001 р. та попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України, при проведенні експертизи мав у розпорядженні всі необхідні матеріали, зокрема, і попередні звіти. Висновок судового експерта хоч і суперечить звіту, наданому страховою компанією, проте кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм.

Таким чином враховуючи, що відповідно до висновку експерта від № 4046 від 26.10.2020 автомобіль «Volvo», р.н. НОМЕР_2 підлягає відновленню, та не є фізично знищеним (тобто вартість відновлювального ремонту не перевищує 70 % ринкової вартості транспортного засобу визначеної на момент настання страхового випаду), а тому сума страхового відшкодування, порядок та умови здійснення виплати страхового відшкодування мають бути здійсненні відповідно до умов п. 10.5.6 загальних умов страхування а саме як сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Як встановлено у судовому засіданні та таке не заперечувалось сторонами позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 214 510,45грн.. Тому різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сумою страхового відшкодування, яка була виплачена позивачу становить 259 852,63 грн. (474 363,08 грн.- 214 510,45грн.). Саме вказана сума

страхового відшкодування, яка не перевищує ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну згідно договору добровільного страхування АМ№122221 від 26.10.2017 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому в силу ч. 2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, оскільки відповідачем на спростування вимог уточненої позовної заяви, яка подана позивачем з урахуванням проведеної автотоварознавчої експертизи та яка була вручена представнику відповідача, що стверджується наявним у праві рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 47-48 т.2/ не подано жодних заперечень та доказів.

Стосовно позовних вимог у частині стягнення в користь позивача пені та інфляційних втрат суд відзначає наступне.

Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України).

У разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ч.1 ст. 992 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ст. ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Також, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, до прострочення страховика застосовується ч.2 ст. 625 ЦК України.

Згідно п. 9.5.5.загальних умов страхування до договору добровільного страхування укладеного сторонами встановлено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну сплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період прострочення.

Таким чином враховуючи, той факт, що відповідач своїм листом від 16.03.2018 № 1877-31 безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, що було встановлено у ході розгляду справи, тому заявлені позивачем вимоги про стягнення пені та інфляційних втрат є обґрунтованими.

Під час оцінки наданого розрахунку суд також врахував те, що відповідач не подавав заперечень щодо його обґрунтованості та розміру та не надав жодних належних та допустимих доказів на їх спростування. Суд, перевіривши правильність розрахунку наданого до заяви про уточнення позовних вимог, а саме 26349,06 грн. пені та 35807,61 грн. інфляційних втрат вважає його обґрунтованим.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподіл між сторонами судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Судом встановлено що вартість висновку експерта за результатами автотоварознавчої експертизи у розмірі 7536 грн., сплачено, так як у вступній частині висновку вказано про направлення на адресу експертної установи квитанції про оплату послуг експерта від 07.10.2019.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Отже, витрати, які позивач поніс у зв`язку з проведенням експертизи, у розмірі 7536 грн слід стягнути з відповідача.

Окрім того, з відповідача у користь позивача у силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3734,12 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 206, 242, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_1 259 852 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) гривні 63коп.страхового відшкодування.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 26 349 (двадцять шість тисяч триста сорок дев`ять) гривень 06 коп. та інфляційні втрати у розмірі 35 807 (тридцять п`ять тисяч вісімсот сім ) гривень 61 коп..

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3734,12 грн. та 7536,00 грн. витрат на проведення експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючий: АДРЕСА_1 .

Відповідач:приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (КОД ; місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська,62).

Суддя: Н. М. Янів