Справа № 135/1446/20
Провадження № 2/135/401/20
24.12.2020 Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Міронової Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що вона 23.11.2017 уклала шлюб з ОСОБА_2 .. На даний час вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У них з відповідачем виник спір щодо матеріального утримання дитини. Відповідач не працює, хоча є працездатною та фізично і психічно здоровою людиною, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому вона вимушена звернутися до суду та просити стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 3000 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо в ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відзиву, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно за наявними матеріалами справи.
За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Суд встановив що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України.
Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з положеннями ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
При цьому підлягає врахуванню й те, що з року в рік, а також декілька разів протягом року, зростає встановлений державою та визначений в грошовому еквіваленті розмір прожиткового мінімуму для усіх верств населення. Що відповідно тягне за собою і збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів.
Суд враховує, що відповідачем не подано відзиву на позов із зазначенням доказів щодо неможливості сплати аліментів на дитину в розмірі, вказаному позивачем. Відтак, виходячи із наявних матеріалів справи суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу в такому розмірі, який визначений позивачем.
Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати.
Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. в дохід держави.
В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180 184 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на дитину: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи з 23.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя