ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/2296/19Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/817/115/20 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника головного управління ПФУ

в Тернопільській області - Смільської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Зборівського районного суду від 25 листопада 2019 року (головуючий суддя Снігурський В.В., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 599/2296/19 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, зацікавлена особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки, довідки про роботу в колгоспі ім. Б.Хмельницького, відомості про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві. Заява мотивована тим, що в цих документах її прізвище помилково записане « ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 ». Встановлення даного факту необхідно для перерахунку пенсії.

Рішенням Зборівського районного суду від 25 листопада 2019 року заяву задоволено.

Встановлено факт належності ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних правовстановлюючих документів:

трудової книжки від 08 жовтня 1968 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 ;

довідки №381 від 12 вересня 2019 року про роботу в колгоспі ім. Б.Хмельницького за період 01 січня 1994 року по 31 грудня 1995 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 ;

відомості про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві від 12 вересня 2019 року № 382, виданої на ім`я ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі Головне управління ПФУ в Тернопільській області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що довідка №381 від 12.09.2019 року про роботу в колгоспі ім. Б. Хмельницького, відомість про кількість вироблених трудоднів (людиноднів) від 12.09.2019 року №382 не є правовстановлюючими документами. Таким документом є трудова книжка, яка є основним документом про трудову діяльність працівника. Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 при поданні заяви про встановлення факту, не надала жодних доказів про те, що трудова книжка належить саме їй. Із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, адже заявниця зазначала, що встановлення факту їй необхідно для призначення пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Відзив мотивований тим, що в її трудовій книжці від 08 жовтня 1968 року, відомостях про відпрацьовані трудодні та довідці про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві згідно розрахункових книг за 1994 - 1995 років, які видані Зборівською міською радою, її прізвище вказане як " ОСОБА_1 ", проте у паспорті, свідоцтві про одруження її прізвище з " ОСОБА_1 " змінено на " ОСОБА_1 ".

У судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про розгляд справи в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, що згідно ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник Головного управління ПФУ в Тернопільській області Смільська В.М. апеляційну скаргу підтримала, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника заінтересованої особи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 30 серпня 1964 року ОСОБА_1 , 1944 року народження зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 1940 року народження, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

У паспорті громадянина України НОМЕР_2 , виданого Зборівським РВ УМВС України в Тернопільській області 19 жовтня 1998 року, значиться прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Розгадів Зборівського району Тернопільської області.

Згідно наявних у справі документів, факт належності яких просить встановити заявник, а саме: трудової книжки від 08 жовтня 1968 року; довідки №381 від 12 вересня 2019 року про роботу в колгоспі ім. Б.Хмельницького, відомості про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві від 12 вересня 2019 року № 382, зазначено прізвище « ОСОБА_1 ».

ОСОБА_1 при зверненні до Зборівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) за перерахунком пенсії відмовлено у прийнятті документів, у зв`язку з тим, що у трудовій книжці від 08 жовтня 1968 року; довідці №381 від 12 вересня 2019 року про роботу в колгоспі ім. Б.Хмельницького, відомості про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві від 12 вересня 2019 року № 382, вказано прізвище « ОСОБА_1 » а вона згідно паспорта " ОСОБА_1 ".

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що пред`явлені заявницею ОСОБА_1 у Зборівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) правовстановлюючі документи, факт належності яких заявник просить встановити, належить саме заявнику ОСОБА_1 .

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права, суд першої інстанції правильно встановив, що зазначені заявником документи, у прийнятті яких було відмовлено сервісним центром, належить ОСОБА_1 .

Колегія суддів не приймає до уваги твердження в апеляційній скарзі про те, що встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, - встановлення факту необхідно для призначення пенсії, оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Окрім цього, згідно заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заявник зверталася у сервісний центр із заявою про перерахунок пенсії а не її призначення.

За положеннями частини 2, 3 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Виходячи із цих положень закону, суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів про встановлення яких звернулася заявник, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Не заслуговують на увагу також твердження щодо ненадання заявником ОСОБА_1 при поданні нею заяви про встановлення факту, доказів того, що трудова книжка на прізвище ОСОБА_1 належить саме їй ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються записами у цій же копії трудової книжки про дівоче прізвище ОСОБА_1 -" ОСОБА_1 " та рік її народження - 1944, що збігається із даними паспорта та свідоцтва про одруження ОСОБА_1 .

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Зборівського районного суду від 25 листопада 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2020 року.

Головуючий -

Судді -