КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

04 листопада 2020 року місто Київ

справа № 759/16161/20

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі, постановлену під головуванням судді Войтенко Ю.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції заявник ОСОБА_1 05 жовтня 2020 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року відмовлено.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме: для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 420,40 грн. та надання до Київського апеляційного суду оригіналу квитанції про оплату судового збору.

12 жовтня 2020 року на адресу заявника було направлено копію ухвали Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року, яку ОСОБА_1 отримав 17 жовтня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.17).

19 жовтня 2020 року на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року заявником ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку на адресу апеляційного суду було подано заяву на усунення недоліків апеляційної скарги, в якій останній зазначав, що більша територія України окупована анархічними структурами злочинців, Крим окуповано РФ, схід України окуповано не відомо ким.

Вказував, що недоліки апеляційної скарги апріорі відсутні, тому на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», так як територія України окупована, судовий збір не справляється, відповідно до пільг, передбачених Законом України «Про судовий збір».

Разом з тим, згідно з пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Такіправовівисновкимістяться в ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі №243/9106/18, від 04 жовтня 2019 року у справі №242/4145/19.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 просив визнати факт, що на цей час - IV скликання Верховної Ради України - не склало свої повноваження.

В обґрунтування заяви позивач посилається на бездіяльність суб`єкту владних повноважень, а саме, що на цей час IV скликання Верховної Ради України не вчинило реєстраційні дії, щодо «Верховна Рада України», внаслідок чого - не склали свої повноваження, як того вимагає Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Таким чином, в даній справі пільги по сплаті судового збору, визначені п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 у заяві про усунення недоліків на те, що більша територія України окупована анархічними структурами злочинців, Крим окуповано РФ, схід України окуповано не відомо ким, тому на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», так як територія України окупована, судовий збір не справляється, відповідно до пільг, передбачених Законом України «Про судовий збір» суд відхиляє, оскільки вказаним посиланням була дана відповідна оцінка в ухвалі суду від 12 жовтня 2020 року та вони спростовуються вищевикладеним.

При цьому, протягом строку на усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 інших будь-яких заяв та/або клопотань на виконання ухвали апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року не надходило.

Отже, апелянтом ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року усунуті не були, оскільки останнім не було сплачено судовий збір передбачений Законом України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі 420,40 грн. та не надано оригінал квитанції до суду апеляційної інстанції.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року усунуті не були, тому згідно ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі, постановлену під головуванням судді Войтенко Ю.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Борисова О.В.