Справа № 645/1488/18
Провадження № 2-ві/645/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань - Романюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Ульяніч І.В.) знаходиться цивільна справа № 645/1488/18 провадження № 2/645/37/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав та відшкодування моральної шкоди.

07.02.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., посилаючись на те, що 04.02.2020 року відбулося чергове судове засідання по справі. Під час даного судового засідання суддя Ульяніч І.В. допускала відвертого психологічного впливу на нього із очевидною метою збити з пантелику, перешкодити у реалізації своїх процесуальних прав, всупереч існуючих судових процедур та порядку і послідовності процесуальних дій, встановлених ЦПК України. Висувала незаконні вимоги, зокрема, що б він називав конкретні питання, які б бажав задати ОСОБА_2 під час розгляду по суті справи, змушувала його вставати, коли вона зверталася до нього, хоче все це він не повинен був робити, так як це не передбачено ЦПК України. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що суддя Ульяніч І.В. проявляє до нього неповагу і намагалася маніпулятивно заплутати його, збити з думки та перешкодити у реалізації своїх прав.

Суд, вивчивши доводи заявленого відводу, дійшов до наступного.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 40 ЦПК України передбачає, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, чи щодо особи або дій заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді/суддів, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді/суддів у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді/суддів, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Стаття 216 ЦПК України передбачає, що особи, присутні в залі судового засідання, повинні встати, коли входить і виходить суд. Рішення суду особи, присутні в залі, заслуховують стоячи. Учасники судового процесу та інші особи, присутні в залі судового засідання, звертаються до суду та один до одного, надають пояснення, показання, висновки, консультації тощо стоячи.

Відступ від вимог, встановлених частиною першою цієї статті, допускається з дозволу головуючого.

До заяви про відвід ОСОБА_1 додав ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2019 року, згідно якої було задоволено заяву про відвід судді.

Проте, згідно ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.А тому посилання ОСОБА_1 на практику вітчизняних судів не є слушними.

Фактів та обставин, які б могли слугувати правовою підставою для відводу судді Ульяніч І.В. з підстав, що передбачені частиною 1 статті 36 ЦПК України, заява ОСОБА_1 не містить.

Будь - яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, заявником не доведено.

Обставини, які визначені ОСОБА_1 , як підстави для відводу судді Ульяніч І.В. від 07.02.2020 року, свідчать про незгоду з процесуальними діями та рішеннями судді, і не є підставою для відводу судді у розумінні вимог ст. 36 ЦПК, а тому заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не зазначено жодної обґрунтованої підстави, передбаченої ст. 36 ЦПК України для відводу судді.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав та відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Горпинич