Головуючий суду 1 інстанції - Суський О.І.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 433/830/16-ц
Провадження № 22-ц/810/813/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Яресько А.В.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»

представник позивача - Марач Владислав Вікторович

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на заочне рішення

Троїцького районного суду Луганської області від 17 червня 2016 року, ухваленого у складі судді Суського О.І., в залі судових засідань Троїцького районного суду Луганської області в смт Троїцьке

у справі за позовом

Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (ПАТ «Універсал Банк») звернулося до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позивач стверджував, що 20.06.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № HL 15626. Згідно умов договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 212800 грн строком до 15.06.2032 року. Сторони погодили, що тип процентної ставки за цим договором визначається як змінювана (плаваюча) процентна ставка. Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши кредит в розмірі 212800 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № HL 15626-Р-1 від 20.06.2012 року, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником всіх його зобов`язань перед кредитором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № HL 15626-Р-2 від 20.06.2012 року, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником всіх його зобов`язань перед кредитором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № HL 15626-Р-З від 20.06.2012 року, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником всіх його зобов`язань перед кредитором.

Відповідач зобов`язання належним чином не виконав та станом на 21.03.2016 року має заборгованість в сумі 300388,05 грн.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 300388,05 грн та судовий збір в сумі 4505,82 грн.

Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 17 червня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ). ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором № HL 15626 від 20.06.2012 року в розмірі 300388 (триста тисяч триста вісімдесят вісім) гри. 05 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ). ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в сумі 4505,82 грн.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідачі порушили умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту, комісії га відсотків за користування кредитом, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню солідарно з останніх.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області по справі № 433/830/16-ц від 17 червня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

Постановити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтував тим, що суд не маючи належного підтвердження того, що він вчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи № 433/830/16-ц, неправомірно прийняв заочне рішення, тим самим позбавивши його можливості надати відповідні докази та пояснення для послідуючого встановлення фактичних обставин справи і справедливого та неупередженого застосування законодавства, не перевірив природу існування та виникнення даного боргу, не застосував вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що є грубим порушенням прав.

Судом не враховано, що ним здійснювались оплати і заборгованість на час подання позову не відповідала реальної заборгованості перед позивачем, так як останній платіж згідно графіку був зроблений 15 травня 2014 року на суму 3 985,00 грн.

Предмет іпотеки залишився на окупованої території, на даний час даною квартирою він не може користуватися, розпоряджатися або продати (за згодою банку), вважає, що настали форс-мажорні обставини незалежні від нього, так як на даний час він не має власного житла, привичного образу життя, вимушений шукати роботу та винаймати житло.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк», правонаступник ПАТ «Універсал Банк», зазначив, що скаржником помилково не взято то уваги той важливий факт, що кредитором у передбачений ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період часу жодних штрафів та/або пені не було нараховано, заборгованість по підвищених відсотках обліковується в розмірі - 0,00 грн. вказане підтверджується розрахунком заборгованості від 21.03.2016 року.

Не відповідають фактичним обставинам справи твердження апелянта про неврахування судом першої інстанції платежу від 15.05.2014 р. в сумі 3 985,00 грн., оскільки вказаний платіж є відображений в розрахунку заборгованості від 21.03.2016 року, а також є відображеними і інші зарахування коштів по кредиту, що були здійснені після вказаної а апеляційній скарзі дати.

АТ «Універсал Банк» вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 є відсутніми, доводи апеляційної скарги не містять жодних обґрунтованих тверджень, які б вказували на хибність висновків суду першої інстанції, а рішення Троїцького районного суду Луганської області від

є таким, що повністю відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і не підлягає скасуванню.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, ОСОБА_1 та його представник адвокат Дрогоман О.О., підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити.

Представник АТ «Універсал Банк» Марач В.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 рішення суду не визнали, підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, який передбачено ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Наведене відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 20.06.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № НL 15626. Згідно умов договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 212800 грн строком до 15.06.2032 року. Сторони погодили, що тип процентної ставки за цим договором визначається як змінювана (плаваюча) процентна ставка. Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши кредит в розмірі 212800 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № НL 15626-Р-1 від 20.06.2012 року, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником всіх його зобов`язань перед кредитором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № НL 15626-Р-2 від 20.06.2012 року, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником всіх його зобов`язань перед кредитором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № НL 15626-Р-З від 20.06.2012 року, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником всіх його зобов`язань перед кредитором.

Відповідач зобов`язання належним чином не виконав та станом на 21.03.2016 року має заборгованість в сумі 300388,05 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Універсал Банк».

Колегія суддів судової палати погоджується з таким висновком суду першої інстанції та оцінюючи аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, колегія суддів приходить до висновку про наявність між сторонами кредитних відносин, що підтверджено матеріалами справи.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою:

1. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

3. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов Кредитного договору сторони погодили, що тип процентної ставки за Договором визначається як змінювана (плаваюча) процентна ставка.

Згідно п. 1.1.1. Кредитного договору сторони погодили, що у період з 20.06.2012 року по 14.06.2013 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування Кредитом проценти на умовах та за порядком, визначених цим п. 1.1.1. цього Договору, якщо інше не передбачено умовами цього Договору, а саме:

«Процентна ставка» = «Базова ставка» плюс 1,35 % річних.

Згідно п. 1.1.2. Кредитного договору сторони погодили, що починаючи з 15.06.2013 року і до моменту повното виконання всіх зобов`язань Позичальника за цим Договором, за користування кредитними коштами Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору проценти на нових умовах та за новим порядком, визначених п. 1.1.2. цього Договору, а саме:

«Процентна ставка» = «Базова ставка» плюс 4,75 % річних.

Відповідно до п. 1.1.3. Кредитного договору сторони домовилися, що станом на дату укладання Договору: розмір Базової ставки складає 13,6 % річних; розмір Процентної ставки складає - 14,95 % річних, як результат збільшення Базової ставки (розрахованої на да ту укладення цього Договору) на 1.35 % річних.

У період з 20.06.2012 року по 14.06.2013 року відсоткова ставка становила 14,95% річних, а з 15.06.2013 року відсоткова ставка переглядалась Банком кожного «01 січня», «01 квітня», «01 липня», «01 жовтня», що передбачено умовами Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3. Договорів поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору.

Згідно п. 1.4. Договорів поруки відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Установивши фактичні обставини по справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в ПАТ «Універсал Банк» права на дострокове повернення всього кредиту. Таке право банку передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України (одержання процентів за користування кредитом), ч. 2 ст. 1050 ЦК України (право на дострокове повернення всього кредиту при порушенні чергових щомісячних платежів).

Враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, колегія суддів перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із зазначених банком вихідних даних, погоджується з нарахованою банком та стягнутою судом першої інстанції сумою заборгованості за користування кредитом станом на 21.03.2016 року в загальному розмірі 300388,05 грн.

Разом з тим, скаржником ОСОБА_1 не надано розрахунків та доказів неправильного визначення судом першої інстанції суми дострокового повернення всього кредиту.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції неправомірно прийняв заочне рішення, тим самим позбавивши його можливості надати відповідні докази та пояснення для послідуючого встановлення фактичних обставин справи і справедливого та неупередженого застосування законодавства, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, який передбачено ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Боржник не повідомив банк про зміну свого місця проживання. Згідно довідки № ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа 17.01.2018 року.

Доводи апеляційної скарги щодо не застосування банком вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивачем жодних штрафів та/або пені нараховано не було.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк», однак допустив помилку при вирішенні питання щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Цивільне процесуальне законодавство не передбачає солідарного відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Тому висновки суду щодо стягнення з відповідачів судових витрат в солідарному порядку є необґрунтованим.

За таких обставин судові витрати понесені банком в сумі 4505,82 грн підлягають стягненню з відповідачів в рівних долях по 1126 грн 46 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 17 червня 2016 року змінити, в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судового збору в сумі 4505 грн 82 коп. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по 1126 грн 46 коп. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді: