ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2444/20 Справа № 211/1748/17 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про зупинення провадження

13 лютого 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Державна казначейська служба України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження згідно ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року, ухваленого суддею Ткаченко С.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 31 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі - УПФУ), Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначила, що 18.09.2014 року вона звернулася до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Пенсійним фондом їй 26.09.2014 року відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Постановою Дніпровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року визнано протиправними дії Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні їй пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 ЗК «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язано Пенсійний фонд призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 ЗК «Про пенсійне забезпечення» з 29 січня 2016 року, враховуючи застосування шестимісячного строку позовної давності на звернення до суду. Їй призначено та виплачено пенсію за період з 29 січня 2016 року по січень 2017 року включно, тобто за 12 календарних місяців (369 днів) у розмірі 16976,83 грн.

Посилаючись на положення ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » , вважає що її право на отримання пенсії з дня звернення, тобто з 18.09.2014 року, порушено, а тому в наслідок незаконних та неправомірних дій Пенсійним фондом їй було завдано матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди через недоотримання пенсії.

Уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути на її користь з держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку матеріальну шкоду у розмірі 21160,88 грн., виходячи з розрахунку 15679,45 /369 днів * 498 днів та судові витрати у справі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення цих позовних вимог. В мотивування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд не звернув увагу, що під час розгляду справи в порядку адміністративного судового провадження визнано дії УПФ У протиправними щодо відмови в призначенні пенсії. Вважає, що через неправомірні дії вона зазнала збитки, які посилаючись на положення ст.ст.22,1173 ЦК України просить стягнути.

У відзиві на апеляційну скаргу УПФУ просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на їх думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги та наданого на неї відзиву, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду у від 07 жовтня 2019 року прийнято до розгляду справу №757/63985/16, щодо застосування положення ст.22 ЦК України до правовідносин стягнення недоотриманої суми пенсії.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у даній справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі №757/63985/16.

Оскільки доводами апеляційної скарги позивача, як підстави для задоволення позовних вимог є посилання на положення ст. 22,1173 ЦК України, в розумінні неотриманого розміру пенсії, як заподіяних збитків.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі № 211/1748/17 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 757/63985/16.

Керуючись п.10 ч.1 ст.252, п.14 ч.1 ст.253, ст.260,381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 211/1748/17 за позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі - УПФУ), Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 757/63985/16.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: