У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2078/19

27 травня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючогосудді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказану справу призначено до судового розгляду визначивши судове засідання на 10.12.2019 року, про що повідомлено сторін по справі.

На вказане число позивач ОСОБА_1 до суду не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Згідно довідки «Укрпошта», долученої до конверта, відправлення не вручено у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

В зв`язку з наведеним, розгляд справи було відкладено на 10.02.2020 року. В дане судове засідання, а також в наступні, призначені на 02.04.2020 року та 27.05.2020 року, позивач повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Як вбачається із довідок «Укрпошта», долучених до конвертів, які містяться в матеріалах справи, відправлення не вручені у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення особи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

ОСОБА_1 10.10.2019 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказану справу призначено до судового розгляду визначивши судове засідання на 10.12.2019 року, про що повідомлено сторін по справі.

Однак, як констатовано вище, у вказане судове засідання, а також в судові засідання призначені на 10.02.2020 року, 02.04.2020 року та 27.05.2020 року, позивач повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Як вбачається із довідок «Укрпошта», долучених до конвертів, які містяться в матеріалах справи, відправлення не вручені у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Про причини своєї неявки позивач суд не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свій час та кошти. Так, для відповідача - це можливість заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача(ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду - право звернутися до суду повторно(ч.2 ст.257 ЦПК України).

Відповідно до п.п.1, 3, 5 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Позивач заздалегідь та належним чином повідомлялася про розгляд справи, за адресою, вказаною нею у позовній заяві, а саме про судові засідання призначені на 10.12.2019 року, 10.02.2020 року, 02.04.2020 року та 27.05.2020 року, однак як вбачається із довідок «Укрпошта», долучених до конвертів, які містяться в матеріалах справи, відправлення не вручені у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, до суду не прибула, заяви про відкладення розгляду справи або про продовження розгляду справи у її відсутність - не подала.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов`язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п.4 ч.3 ст.129 Конституції України).

Крім цього, у відповідності до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, констатує, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»).

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд вважає таку поведінку (дії) позивача ОСОБА_1 , як зловживання своїми процесуальними правами, а причини її неявки в судові засідання неповажними.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З врахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги багаторазову неявку позивача ОСОБА_1 в судові засідання, належним чином повідомлену про день та час їх проведення, відсутність заяви про розгляд справи без її участі, та відсутність у суду підстав, передбачених чинним процесуальним законодавством для відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне залишити позов ОСОБА_1 без розгляду, що одночасно не порушує право на повторне звернення до суду з тією самою заявою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.123, 128, 142, 223, 247, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.