Справа № 476/620/18
Провадження № 2/476/1/2020

У Х В А Л А

05.02.2020 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву відповідачки ОСОБА_3 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Єланецького районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

У підготовчому засіданні відповідачка заявила відвід головуючій у справі, посилаючись на те, що 07.11.2019 року суд не відклав підготовче засідання у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 223 ЦПК України у зв`язку з технічними проблемами, що унеможливлювали її участь та участь її представника у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції. Вважає, що суд штучним шляхом позбавив її та її представника права на участь в підготовчому засіданні, чим надав перевагу стороні позивача, порушив змагальність сторін, їх рівність перед судом та законом у зв`язку з чим у неї виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості суду.

Позивач та його представник вважають заявлений відвід необґрунтованим, посилаються на те, що вказаний відвід судді заявлений з тих самих підстав, які вже були предметом розгляду під час розгляду заяви представника відповідачки ОСОБА_4 про відвід судді, а тому у відповідності до ч. 5 ст. 39 ЦПК України така заява відповідачки має бути залишена без розгляду. Крім того, із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення слідує, що ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області від 25.11.2019 року відповідачка отримала 06.12.2019 року, а тому вважають, що відповідачка порушила строк для звернення до суду із заявою про відвід. На їхню думку відповідачка та її представник зловживають процесуальними правами та бажають затягнути розгляд справи, а тому просили відмовити у задоволенні заяви відповідачки про відвід.

Представник відповідачки підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши заяву відповідачки, суд приходить до наступного висновку.

Так, частинами 1, 2, 11 ст. 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Реалізуючи своє порушене право у відповідності до ст. 4 ЦПК України позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини

07.11.2019 року канцелярією Єланецького районного суду Миколаївської області передано на розгляд головуючої у вказаній справіі клопотання представника відповідача про проведення підготовчого судового засідання, яке призначено на 11.30 годин 07.11.2019 року, в режимі відеоконференції. Вирішити вищевказане клопотання завчасно суд не мав можливості , оскільки з 28.10.2019 року по 06.11.2019 року включно суддя перебувала на лікуванні в Миколаївській обласній лікарні.

25.11.2019 року представник відповідачки направив до суду заяву про відвід головуючій у даній цивільній справі.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 25.11.2019 року судом відмовлено у задоволенні заяви представника відповідачки про відвід судді Чернякової Н.В. у цивільній справі № 476/620/18.

Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення слідує, що вищевказану ухвалу від 25.11.2019 року відповідачка отримала 06.12.2019 року.

У підготовчому засіданні 06.02.2020 року відповідачка оголосила заяву від 0912.2019 року про відвід головуючій у справі, посилаючись на те, що 07.11.2019 року суд не відклав підготовче засідання у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 223 ЦПК України у зв`язку з технічними проблемами, що унеможливлювали її участь та участь її представника у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції. Вважає, що суд штучним шляхом позбавив її та її представника права на участь в підготовчому засіданні, чим надав перевагу стороні позивача, порушив змагальність сторін, їх рівність перед судом та законом у зв`язку з чим у неї виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості суду.

Вказана заява направлена дро суду по електронній пошті та 10.12.2019 року зареєстрована канцелярією суду.

Проте, встановити час надходження до суду вищевказаної заяви суд позбавлений можливості у зв`язку з технічними несправностями електронної пошти на час розгляду заяви про відвід. А тому суд не може у категоричній формі вирішити питання щодо пропуску відповідачкою строку для звернення до суду із заявою про відвід.

Крім того, аналізуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності, суд приходить до переконання, що доводи представника позивача про необхідність залишення заяви про відвід без розгляду у відповідності до ч. 5 ст. 39 ЦПК України не заслуговують на увагу, оскільки даний відвід заявлений іншою особою, а тому вважає за необхідне розглянути заяву відповідачки по суті.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуха проти України» від 28.10.1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Суд (судді), зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року, завданням суду є те, що суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Крім того, в своїй професійній, громадській діяльності та приватному житті, суддя заради утвердження незалежності й неупередженості судової влади, зміцнення її авторитету в суспільстві повинен дотримуватись норм викладених в Кодексі професійної етики судді, стаття 2 якого, передбачає, що суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя.

У § 81 рішення у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) Європейський суд з прав людини вказав, що «неупередженість» в сенсі статті 6 Конвенції має визначатися суб`єктивною оцінкою на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справах «Bulut v. Austria» від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 256, § 31 та «Thomann v. Switzerland» від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 815, § 30). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Проте, всі викладені в заяві про відвід доводи та міркування відповідачки є її суб`єктивним судженням. Заява не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, та фактів упередженості судді по справі, які б явно свідчили про зацікавленість або особливе ставлення головуючого щодо осіб учасників процесу та надання нею переваги стороні позивача. Фактично відповідачкою заявлена її незгода з процесуальними рішеннями головуючого судді, що не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою та безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 36, 38, 39,40, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідачки про відвід судді Чернякової Наталії Володимирівни у цивільній справі № 476/620/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлено 07.02.2020 року.

Суддя Н.В.Чернякова