Дата документу 28.10.2020 Справа № 2-566/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-566/11 Провадження №22-ц/807/2989/20 Головуючий у 1 -й інстанції: ЖупановаІ.Б.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року

м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кримської О.М., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року про видачу дубліката та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа за заявою ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення боргу та відсотків за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та відсотків за договором позики.

В обґрунтування заяви вказав, що 11 лютого 2011 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 85150,97 гривень в рахунок відшкодування суми боргу з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, понесені судові витрати в розмірі 779.36 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 120 грн в рахунок відшкодування сплаченого збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист№0827/2-566/2011 від 10 березня 2011 року.

Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 22 грудня 2016 року, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , син померлого, прийняв спадщину, зокрема отримав право вимоги за виконавчим листом №0827/2-566/2011 від 10 березня 2011 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 85150,97 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2017 року у справі №2-566/11 було вирішено питання про заміну стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №0827/2-566/2011, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у звязку зі смертю на правонаступника ОСОБА_2 .

Від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) отримано лист від 22 квітня 2020 року №4466/1, яким повідомлено про відсутність на виконанні виконавчого листа №0827/2-566/2011 від 10 березня 2011 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 85150,97 грн.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 21 січня 2016 року було завершено виконавче провадження №32912781 на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України про виконавче провадження».

Вищезазначений виконавчий лист на адресу стягувача не надходив, а відсутність виконавчого листа унеможливлює ОСОБА_2 , як нового стягувача, звернутись до органу виконавчої служби для виконання рішення суду.

Оскільки, рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 11 лютого 2011 року фактично не виконано, ОСОБА_2 просить видати дублікат виконавчого листа №0827/2-566/2011 від 10 берзня 2011 року та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №0827/2-566/2011 від 10 берзня 2011 року до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу - задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 0827/2-566/2011 від 10 березня 2011 року, що був виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 85150,87 грн.

Поновлено стягувачу ОСОБА_2 пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документу від 10 березня 2011 року по цивільній справі 0827/2-566/2011 виданому Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа з пропуском строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, а наведені ним причини пропуску строку не можна вважати поважними, оскільки строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлено до 21 липня 2017 року, 21 лютого 2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було замінено сторону виконавчого проваження, тобто з 21 лютого 2017 року ОСОБА_2 мав всі права та повноваження бути ознайомленим з матеріалами спави та виконавчого провадження, однак з вказаною заявою він звернувся лише 08 травня 2020 року, тобто жодних дій щодо відновлення виконавчого листа та строків його подачі не здійснював протягом тривалого часу. Крім того, він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, тому був позбавлений права на справедливий розгляд справи, у зв`язку з чим не мав можливості надати свої доводи та заперечення щодо заяви ОСОБА_2 .

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що вказану апеляційну скаргу не визнає та вважає її необґрунтованою. Під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Логачов В.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з`явились, на адресу апеляційного суду від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні апеляційної скарги наполягають.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів ухвалила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності осіб ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 , повідомлених належним чином про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися в судове засідання, наполягають на розгляді справи за їх відсутності, на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист було втрачено при його пересилці та враховуючи, що рішення суду залишається невиконаним, а пропуск строку пред`явлення його до виконання пропущений у зв`язку з втратою виконавчого листа, є поважним, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлeння виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено, стягнуто з відповідача 85150,97 грн. в рахунок відшкодування суми боргу з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, а також стягнуто понесені позивачем на його користь судові витрати в розмірі 779,36 грн. в рахунок відшкодування сплаченого сдуовго збору, 120 грн. в рахунок відшкодування сплаченого збору на ІТЗ.(а.с. 49-50).

На виконання вказаного рішення 10 березня 2011 року було видано виконавчий лист.

Згідно договору про поділ спадкового майна від 22 грудня 2016 року, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , син померлого, прийняв спадщину, зокрема отримав право вимоги за виконавчим листом №0827/2-566/2011 від 10 березня 2011 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 85150,97 грн. 9а.с. 77-79).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2017 року у справі №2-566/11 було вирішено питання про заміну стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №0827/2-566/2011, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у звязку зі смертю на правонаступника ОСОБА_2 . (а.с. 111).

Згідно відповіді Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя від 22 квітня 2020 року №4466/1 встановлено, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження ВП № 32912781 з примусового виконання виконавчого листа від 10 березня 2011 року № 0837/2-566/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 85150,97 грн. 21 січня 2016 року державним виконавцем на підставі п.5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» вказане виконавче провадження завершено. Інші виконавчі провадження на примусовому виконанні відділу не перебували. Відкриті виконавчі провадження з зазначеним боржником у відділі не обліковуються. Надати більш детальну інформацію та надати можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження не вбачається можливим, у зв`язку зі знищенням архіву виконавчих проваджень. (а.с. 112,113-114).

Відповідно підпункту 17.4 пункту 17 розділу XIII Перехідні положенняЦивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, дублікат виконавчого листа може бути виданий у випадку поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі 2-836/11 (провадження № 14-308 цс 19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Разом з тим, згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В силу ч.3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

З матеріалів справи вбачається, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконачого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання боржник ОСОБА_1 не був повідомлений про день і час розгляду справи відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка направлялась ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 та повернулася до суду з відміткою, що адресат відсутній лише 20 травня 2020 року ( а.с. 130-131), тобто після ухвалення судового рішення.

Проте, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що з 24.12.2019 року місцем реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 ( а.с. 171).

Судом судова повістка на зазначену адресу не направлялась.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення учасника справи ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (ч. 3 ст. 433 ЦПК України).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 21.02.2017 року ОСОБА_3 вже був стороною по справі, проте до суду звернувся із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання лише 08.05.2020 року.

Водночас, поновляючи строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання та вважаючи його пропущеним ОСОБА_2 з поважних причин, суд першої інстанції вказаних обставин не перевірив, та не надав їм належної оцінки, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про це нічого не йдеться.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки оскаржуване судове рішення постановлене з порушенням норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, тому ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374,379,381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 рокуу цій справі скасувати. Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 30 жовтня 2020 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Кримська О.М.