Ухвала

05 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 200/16729/15-ц

провадження № 61-16100ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Горовенко Любов Михайлівна на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка К. Ю., про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошовий еквівалент у гривні неповернутих за договором позики від 21 вересня 2013 року грошових коштів в розмірі 31 428,83 доларів США, що на день ухвалення рішення за офіційним курсом становить 806 429,21 грн, грошовий еквівалент у гривні п`ятдесяти процентів від суми позики в розмірі 21 500,00 доларів США, що на день ухвалення рішення за офіційним курсом становить 551 666,35 грн та грошовий еквівалент у гривні трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 836,95 доларів США, що на день ухвалення рішення за офіційним курсом становить 21 475,22 грн, а всього 1 379 570,78 грн (один мільйон триста сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят гривень сімдесят вісім копійок).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

До Верховного Суду 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горовенко Л. М. подано касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, у якій просить скасувати оскаржувані рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Також, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови апеляційного суду не отримувала, про її зміст стало відомо із Єдиного державного реєстру судових рішень. Проте, до касаційної скарги не надано доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним

з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими

і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення,

що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

Заявнику необхідно надати докази, які підтверджують поважність пропуску строку на касаційне оскарження, та докази щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Горовенко Любов Михайлівна на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, залишити без руху і надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова