Справа № 732/1963/19
Провадження № 2/732/81/20
03 лютого 2020 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Лиманської М.В., в присутності секретарів - Дударенка О.А., Бруй І.В., представника третьої особи - Атрошенко Л.О., дитини, в інтересах якої заявлений позов - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - Новозаводської районної у м. Чернігові ради в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору, - Комунальний заклад "Городнянський ліцей" Чернігівської обласної ради,
13.11.2019 року представник Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини : ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідачки аліменти на користь і утримання малолітнього сина ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради з 08 лютого 2010 року перебуває дитина ОСОБА_1 , якому рішенням Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 25 січня 2010 року № 7 встановлено статус дитини, позбавленої батьківської піклування. З 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 виховується та проживає у Комунальному закладі "Городнянський ліцей" Чернігівської обласної ради. Адміністрація КЗ "Городнянський ліцей" Чернігівської обласної ради повідомила, що за період перебування ОСОБА_1 з 29 серпня 2014 року до теперішнього часу матір дитини, ОСОБА_2 , жодного разу сину не телефонувала, листів не писала, життям та здоров`ям дитини не цікавилась. Після звільнення у 2018 році з місць позбавлення волі відповідачка до сина ОСОБА_1 не приїздила, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів та користь та утримання дитини.
Ухвалою судді від 04.12.2019 року відкрито провадження у зазначеній справі.
У судове засідання представник позивача - органу опіки та піклування - Новозаводської районної у м. Чернігові ради - не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином.(а.с.53,77) В матеріалах справи міститься письмове клопотання начальника служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про розгляд справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. ( а.с. 79).
Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце судового розгляду неодноразово повідомлялась належним чином за останнім відомим її місцем перебування. Виклик в судове засідання, призначене на 27.01.2020 року, за даними зворотного поштового повідомлення отриманий особисто сестрою відповідачки. (а.с. 66).
На виконання вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідачка, інформація про зареєстроване місце проживання якої відсутня, також викликана в судове засідання шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. (а.с.49-50, 72-73).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи той факт, що відповідачка ОСОБА_2 в розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином двічі повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с. 66, 49-50, 72-73), в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не надала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Особа, в інтересах якої заявлений позов, - малолітній ОСОБА_1 - в судовому засіданні 27.01.2020 року позовні вимоги підтримав, підтвердив, що за період його перебування в КЗ "Городнянський ліцей" його матір жодного разу не телефонувала йому, не приїздила до нього, не цікавилась його життям.
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору, - Комунального закладу "Городнянський ліцей" Чернігівської обласної ради, - в судовому засіданні, яке відбулось 27.01.2020 року, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_1 та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини. Пояснила, що з 2014 року матір ОСОБА_1 жодного разу до ліцею не телефонувала, листів не писала, життям та здоров`ям сина не цікавилась. Після звільнення у 2018 році з місць позбавлення волі відповідачка до сина ОСОБА_1 не приїздила.
В судове засідання 03.02.2020 року представник третьої особи не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. (а.с.76). Директор ліцею надала до суду заяву від 31.01.2020 року № 01-20/69 з проханням розглянути справу за відсутності представника ліцею. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи ( а.с. 78).
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши в судовому засіданні представника третьої особи, а також дитину, в інтересах якої заявлений позов, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації народжень 12 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова зроблений відповідний актовий запис за № 6. ( а.с. 5).
Дослідженням копії довідки № 02 від 12.01.2007 року встановлено, що у книзі реєстрації актів про народження відділу реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова 12 січня 2007 р. зроблено запис № 06 про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками зазначені матір ОСОБА_2 та батько ОСОБА_4 . Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. (а.с.6)
Дослідженням висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що малолітня дитина перебуває з 08 лютого 2010 року на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради. Дитина з 29 серпня 2014 року виховується та проживає у Комунальному закладі "Городнянський ліцей" Чернігівської обласної ради. Адміністрація цього закладу звернулась з клопотанням порушити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її сина, вихованця закладу, ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , 06 лютого 2007 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України була засуджена до 4 років позбавлення волі. Покарання відбувала у Чернігівській виправній колонії управління державного департаменту з питань виконання покарань у Чернігівській області (№ 44). Початок строку - 29 грудня 2006 року, кінець строку - 29 грудня 2010 року. Син ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , до досягнення ним трирічного віку виховувався в будинку дитини при Чернігівській виправній колонії управління державного департаменту з питань виконання покарань у Чернігівській області (№44). Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 25 січня 2010 року № 7 малолітньому ОСОБА_1 встановлено статус дитини, позбавленої батьківської піклування. Рішенням Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 08 лютого 2010 року №24 дитину влаштовано до Прилуцького дошкільного навчального закладу "Дитячий будинок інтернатного типу". ОСОБА_2 25 лютого 2010 вибула з колонії до Чернігівського слідчого ізолятору (довідка Чернігівської виправної колонії управління державного департаменту з питань виконання покарань у Чернігівській області (№ 44)). Відповідно до довідки Збаразької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області (№63) ОСОБА_2 відбувала покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігові від 01 січня 2010 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 Кримінального кодексу України. Була засуджена до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку - 31 грудня 2009 року, кінець строку - 30 червня 2012 року. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_2 до служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, за місцем первинного обліку ОСОБА_1 , та до Прилуцького дошкільного навчального закладу "Дитячий будинок інтернатного типу", за місцем проживання сина, з заявою про повернення їй дитини не зверталась. У липні 2012 року ОСОБА_2 повторно вчинила злочин, за який вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 115, ст. 70 Кримінального кодексу України засуджена до 12 років позбавлення волі. 20 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області переглянула справу і ухвалила рахувати ОСОБА_2 засудженою за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України до 10 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання - 13 серпня 2012 року, кінець строку відбування покарання - 13 серпня 2022 року. 12 червня 2015 року ОСОБА_2 вибула для відбування покарання в установу виконання покарання № 27 м. Харкова. Відповідно до довідки Чернігівської виправної колонії управління державного департаменту з питань виконання покарань у Чернігівській області (№ 44) 27 квітня 2018 року ОСОБА_2 по відбуттю строку покарання вибула за адресою: АДРЕСА_1 . До служби у справах дітей за місцем первинного обліку ОСОБА_1 його мати, ОСОБА_2 із заявою про повернення їй дитини на виховання не зверталася. За період перебування ОСОБА_1 з 29 серпня 2014 року і по теперішній час відповідачка жодного разу не телефонувала, листів не писала, життям та здоров`ям дитини не цікавилась. Після звільнення з місць позбавлення волі до сина ОСОБА_1 не приїздила. ОСОБА_2 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Керуючись ст. 164,165 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.7-9).
З дослідженої копії заяви ОСОБА_2 , адресованої начальнику служби у справах дітей Новозаводської районної ради у місті Чернігові, встановлено, що 11.01.2010 року ОСОБА_2 просила тимчасово влаштувати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до державного дитячого закладу в зв`язку з тим, що вона відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії № 44 ДДУПВП Чернігівської області (початок строку : 29 грудня 2006 року, кінець строку : 29 грудня 2010 року.)(а.с.15)
З копії письмового повідомлення в.о. начальника служби у справах дітей Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області від 02.05.2019 року № 01-33/401 встановлено, що громадянка ОСОБА_2 до служби у справах дітей стосовно вирішення питання про повернення їй малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зверталася. (а.с.14)
Дослідженням копії письмового повідомлення від 03.10.2019 року № 01-20/607 директора Комунального закладу «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради встановлено, що за період з 27 квітня 2018 року і по теперішній час ОСОБА_2 до сина не приїздила, не телефонувала, не поцікавилася його успіхами в навчанні та станом здоров`я. Адміністрація КЗ «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради клопоче про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_1 . (а.с.16)
Дослідженням копії акту про невідвідування від 03.10.2019 року № 01-20/608 встановлено, що з 29.08.2014 року і по теперішній час матір ОСОБА_2 та інші близькі родичі дитину ОСОБА_1 не провідували, листів не писали, не цікавилися його станом здоров`я та успіхами в навчанні.(а.с.17)
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 даної статті як підставу позбавлення батьківських прав встановлено ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення і т.д.
Судом встановлено, що відповідачка в порушення ст. 150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 . Обов`язків матері відносно сина, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною загальної середньої освіти, відповідачка не виконує.
Доводи позивача, досліджені та перевірені у судовому засіданні, заслуговують на увагу та підтверджують факти неналежного виконання відповідачкою батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_2 на протязі тривалого часу.
Відповідачкою не спростовані докази, надані стороною позивача на обґрунтування заявлених позивачем вимог.
Зібрані у справі докази та їх належна оцінка у сукупності вказують на свідоме нехтування відповідачкою своїми обов`язками матері відносно малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про ухилення відповідачки від виконання обов`язків матері по вихованню цієї дитини.
А тому виключно з метою захисту інтересів дитини суд вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав.
Відповідно до частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на обов`язок кожного з батьків утримувати дітей матеріально, діючи в інтересах дитини, суд стягує з відповідачки аліменти на сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі, що складає 1/4 частину з усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
В силу ст. 430 ЦПК України слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволений, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1681 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 155, 164, 170, 171, 180, 182-184 СК України, ст. 4-5, 12-13, 128, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 354,430 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги органу опіки та піклування - Новозаводської районної у м. Чернігові ради в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її малолітнього сина : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки міста Бєлгорода Російської Федерації, особи без громадянства, циганки, зареєстроване місце проживання (перебування) якої невідоме, аліменти на користь та утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1681 грн. 60 коп. судового збору.

Направити ОСОБА_2 за останнім відомим її місцем перебування рекомендованим листом з повідомленням копію заочного рішення на протязі 2 днів з дня його складання і роз`яснити, що вона має право на протязі 30 днів з дня отримання його копії подати заяву до Городнянського районного суду про перегляд заочного рішення.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду подаються учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Лиманська М.В.