233 № 233/254/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені тав інтересах якого діє адвокат Байгуш Олексій Юрійович, до Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Байгуш О.Ю., звернувся до суду з позовом до Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Стінки Костянтинівського району Донецької області помер його брат ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина, у тому числі на право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії НОМЕР_1 0127010 з земель колишньої АФ «Колос», розміром 5,48 умовних кадастрових гектарів, на території Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. У відповідності до законодавства, чинного на час відкриття спадщини, право на спадкування за законом в другу чергу як рідний брат померлого ОСОБА_2 має позивач ОСОБА_3 , який на момент смерті спадкодавця мешкав разом із ним та вів спільне господарство, що підтверджується довідкою Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. При зверненні позивача до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки не було надано оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), який позивачем було втрачено. Як повідомлено Костянтинівською райдержадміністрацією, діючим законодавством не передбачена можливість видачі дублікату сертифіката на земельну частку (пай), що виготовляється в одному екземплярі та передається власнику особисто. Факт отримання померлим ОСОБА_2 оригіналу сертифікату підтверджується копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Таким чином, у теперішній час позивач не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку.

Враховуючи, що іншим шляхом вирішити це питання неможливо, позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) із земель колишньої АФ «КОЛОС», розміром 5,48 умовних кадастрових гектар на території Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , який зареєстрований 11 липня 1997 року за № 10591 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 16 квітня 1997 року №166.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що підтримують заявлені позовні вимоги (а.с. 25, 55).

Представник відповідача Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечень проти позову не надано (а.с. 53, 54).

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Стінки Костянтинівського району Донецької області помер ОСОБА_2 , актовий запис про смерть виконкому Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області № 6 від 01 березня 1998 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 4 від 07 листопада 2019 року (а.с. 12).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 10), довідки Новодвинського територіального відділу агенції ЗАГС № 59 від 19 жовтня 2019 року (а.с. 11), батьками ОСОБА_1 (а.с. 7-9), а також ОСОБА_2 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно інформації Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 16 січня 2020 року за вих. № 50/133-20 (а.с. 21) ОСОБА_2 у 1997 році дійсно отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) колишньої АФ «Колос» Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району, серія НОМЕР_2 , зареєстрований 11 липня 1997 року № 10591 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 5,48 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 16 квітня 1997 року № 166, про що свідчить особистий підпис.

Факт отримання ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 від 11 липня 1997 року, реєстраційний номер № 10591 на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 16 квітня 1997 року № 166 «Про затвердження вартості та розмірів умовних кадастрових гектарів земельної частки (паю) для видання сертифікаті в КС агропромисловій фірмі «Колос» Костянтинівського району» підтверджується копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), копією вказаного розпорядження (а.с. 16-19, 22-23).

Відповідно до повідомлення Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області від 21 листопада 2019 року за вих. № В-218-17-2 (а.с. 15) позивачу ОСОБА_1 роз`яснено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовляється в одному екземплярі та передається власнику особисто. Діючим законодавством не передбачена видача дублікату сертифіката на земельну частку (пай). Також повідомлено, що вартість сільськогосподарських угідь земельної частки (паю) по колишньому АФ «Колос» Костянтинівського району Донецької області розміром 5,48 умовних кадастрових гектар станом на 01 січня 2019 року складає 129 936,89 грн.

Як вбачається з довідки Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області № 19 від 13 січня 2020 року (а.с. 13), на момент смерті ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , окрім нього зареєстрованих осіб не було.

Згідно довідки Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області № 28 від 16 січня 2020 року (а.с. 14), ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкав разом із померлим ОСОБА_2 (братом) 1949 р.н., по день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за вищевказаною адресою вів спільне господарство, поніс усі витрати на поховання, що своїми підписами підтвердили свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Абзацами 2, 3 п. 1 ППВСУ України від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, тобто на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 530 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 124 глави ІІІ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу УРСР).

Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця, тощо.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори № 31/02-31 від 16 січня 2020 року, спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв його рідний брат ОСОБА_1 , згідно ст. 530 ЦК УРСР 1963 року та згідно Глави ІІІ ст.. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, що підтверджується довідкою Новодмитрівської сільської ради № 28 від 16 січня 2020 року. При цьому, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку і відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) та неможливістю одержання його дубліката (а.с. 24).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст..ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ч.ч. 1, 2, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов*язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Як вбачається з Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, зі змінами та доповненнями, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

В силу ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З повідомлення Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори від 27 січня 2020 року № 60/01-09 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що в провадженні нотаріальної контори спадкової справи та заповіту від імені ОСОБА_2 , 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 немає (а.с. 37, 38-45). Таким чином, інші спадкоємці померлого ОСОБА_2 не встановлені.

Позивач ОСОБА_1 , який є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата ОСОБА_2 , позбавлений можливості реалізувати спадкові права у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Таким чином, оскільки порушене право позивача в даному випадку не може бути захищене в іншій спосіб, окрім як в судовому порядку, враховуючи, що інших спадкоємців померлого ОСОБА_2 встановлено не було, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) із земель колишньої АФ «КОЛОС», розміром 5,48 умовних кадастрових гектар на території Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,5,10-13,76-81, 141, 259,263-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), від імені тав інтересах якого діє адвокат Байгуш Олексій Юрійович (місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_3 ), до Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (юридична адреса: Донецька область, Костянтинівський район, с-ще Новодмитрівка, вул. Сонячна, 13/2, код ЄДРПОУ 23113876) про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) із земель колишньої АФ «КОЛОС», розміром 5,48 умовних кадастрових гектар на території Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, що належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , зареєстрованого 11 липня 1997 року за № 10591 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та виданого на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 16 квітня 1997 року №166.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 20 лютого 2020 року.

Суддя