ПОСТАНОВА

іменем України

05 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 398/1284/20

провадження № 22-ц/4809/1136/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 року ускладі судді Коліуш Г.В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2019 року з відповідача були стягнуті на користь батька - ОСОБА_3 аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття, він проживає з батьком, на даний час навчається в Олександрійському політехнічному коледжі на денній формі навчання, термін закінчення навчання 30 червня 2021 року. Посилався на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, має велику заборгованість, усунулась від виконання своїх материнських обов`язків, а саме: не піклується про його стан здоров`я, не цікавиться його життям, не надає матеріальної допомоги.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на своє утримання до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2021 року.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з 28 квітня 2020 року та до 30 червня 2021 року, за умови, що ОСОБА_1 буде продовжувати навчання. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_1 направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07 травня 2002 року серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Як убачається з відомостей про склад осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , від 02 березня 2020 року №508/184/16 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.19).

Відповідно до акту голови квартального комітету від 13 квітня 2020 року №7 ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживають з 13 червня 2018 року (а.с.20).

Згідно з довідкою Олександрійського політехнічного коледжу від 13 квітня 2020 року №2971 ОСОБА_1 є студентом коледжу групи ОМ-171, ІІІ курсу, денного відділення Олександрійського політехнічного коледжу І рівня акредитації. Термін навчання в коледжі з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 рік (а.с.21).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того відповідач є особою працездатного віку, наявність заборгованості зі сплати аліментів батька позивача на користь відповідача не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивач дійсно потребує матеріальної допомоги в період навчання, вік позивача відповідає встановленим законом обмеженням.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має один з батьків можливість надання такого утримання.

Судом першої інстанції було встановлено, щовід шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають крім повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_7 від 01 липня 2009 року серії НОМЕР_2 та ОСОБА_8 від 28 вересня 2012 року серії НОМЕР_3 (а.с.52, 53).

Апеляційний суд вважає, що стягуючи з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд першої інстанції не врахував вимоги ст.182 СК України та належним чином не встановив, чи має ОСОБА_2 можливість сплачувати аліменти на його утримання.

Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2020 року було визначено місце проживання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.63).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 05 червня 2020 року №35214, інформація про доходи ОСОБА_2 за період з 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року відсутня (а.с.54)

Як свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 13 лютого 2020 року №34409 ОСОБА_2 за період з 2 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року отримала від Олександрійського МРЦЗ допомогу в розмірі 2523,87 грн (а.с.55).

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого Олександрійським МРВ ВДВС від 28 травня 2020 року №55459, за ОСОБА_3 за виконавчим листом №2/398/181/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , виданим Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 23 вересня 2019 року, станом на 31 травня 2020 року рахується заборгованість у сумі 26 911,32 грн (а.с.56-58).

Згідно з довідкою Навчально-виховного об`єднання «Олександрійська гімназія ім. Т.Г. Шевченка - ЗНЗ I-II ступенів - школа мистецтв» від 26 листопада 2019 року №138 та характеристики вказаного закладу учня ОСОБА_8 ОСОБА_2 самостійно виховує сина - ОСОБА_8 , учня 1-Г класу. Батько участі у вихованні дитини не приймає, батьківські збори не відвідує (а.с.59-60).

Згідно з довідкою Навчально-виховного об`єднання «Олександрійська гімназія ім. Т.Г. Шевченка - ЗНЗ I-II ступенів - школа мистецтв» від 25 листопада 2019 року №128 та характеристики вказаного закладу учениці 5-В класу ОСОБА_9 самостійно виховує дочку - ОСОБА_7 . Батько участі у вихованні дитини не бере. Батьківські збори не відвідує (а.с.61-62).

Наведене вище свідчить про те, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває двоє неповнолітніх дітей, які потребують матеріального забезпечення, нормального харчування та гідного рівня життя. ОСОБА_2 не працює, соціальних виплат не отримує, інших джерел доходу, окрім аліментів, відповідач не має.

Крім того, батько позивача - ОСОБА_3 станом на 31 травня 2020 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей на користь ОСОБА_2 у розмірі 26 911,32 грн.

Колегія суддів вважає, що суд, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, помилково не врахував зазначених вище обставин та поставив двох інших дітей у нерівне становище.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.7 ст.141 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.382 ЦПК України апеляційний суд в постанові вирішує питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 01 вересня 2020 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 та відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 року до ухвалення судового рішення у справі в Кропивницькому апеляційному суді.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , а позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, то витрати по сплаті судового збору у сумі 1261,20 грн за подання апеляційної скарги, з яких сплату на суму 761 грн 20 коп було відстрочено ОСОБА_2 , віднесено за рахунок держави. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 500 грн слід компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 500 (п`ятсот) грн за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко