Справа № 462/2939/18 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/2492/20 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Завійської Юлії Леонідівни, про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У березні 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В обгрунтування заяви покликається на те, що за наслідками поданої ОСОБА_2 позовної заяви ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2018 року відкрито провадження у справі. Після постановлення зазначеної ухвали відповідач, ОСОБА_1 , у встановлені строки подав відзив на позовну заяву. Під час розгляду справи неодноразово призначалися і відкладалися судові засідання, зокрема у період з 20 червня 2018 року до 20 листопада 2019 року було відкладено 15 судових засідань, в які ні позивач, ні її представник в судові засідання не з`являлися. Стверджує, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результату вирішення спору. Зазначає, що ОСОБА_1 ,20 червня 2018 року подала до суду заяву про стягнення судових витрат, відповідно до якої очікував понести судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 10000 грн., понесені ОСОБА_1 за час розгляду справи№ 462/2939/18.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2020 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду справи.

Апелянт стверджує, що в діях позивача та її представників є ознаки зловживання процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Вказує, що звертаючись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійним, ОСОБА_2 не посилається на жодну із статей ЦК України і не вказує на жодну обставину, на підставі якої договір може бути визнано недійним, що, на думку апелянта, свідчить про штучний характер позову. Вважає, що належним чином документально підтвердив витрати на професійну правову допомогу, а обов`язок доведення неспівмірності судових витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що залишення позовної заяви без розгляду внаслідок повторної неявки позивача в судове засідання не є результатом зловживання позивачем своїми процесуальними правами, а відтак витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою- п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Завійської Юлії Леонідівни, про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним.

Ухвалою Залізничного районного суду від 29 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 10 год. 00 хв. 21 червня 2018 року.

21 червня 2018 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судових засідань. Розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 17 серпня 2018 року.

17 серпня 2018 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судових засідань. Розгляд справи відкладено на 15 год. 30 хв. 09 жовтня 2018 року.

09 жовтня 2018 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судових засідань. Розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 07 листопада 2018 року.

Позивача не повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, оскільки конверт з судовою повісткою-повідомленням повернувся на адресу суду з поштовою відміткою «повернення через незапит», що не можна вважати належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 листопада 2018 року розгляд справи відкладено на 12 год. 00 хв. 29 листопада 2018 року.

З протоколу судового засідання від 29 листопада 2018 року вбачається, що в судове засідання з`явився представник позивача, однак без документів, які б посвідчували його особу та повноваження брати участь в справі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 листопада 2018 року розгляд справи відкладено на 16 год. 30 хв. 16 січня 2019 року.

В судове засідання 16 січня 2019 року не з`явилася позивач та її представник, однак враховуючи те, що у ОСОБА_4 не було повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 в даній справі, її розписку у повідомленні про дату судового засідання не можна вважати належним повідомленням.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2019 року розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 28 січня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 28 січня 2019 року з`явилися усі учасники справи, однак розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 28 лютого 2019 року у зв`язку з задоволенням клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про витребування у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Завійської Ю.Л. нотаріальної справи по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 07.11.2014 року.

Судове засідання, призначене на 28 лютого 2019 року не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому процесі, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судових засідань. Розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 08 квітня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 08 квітня 2019 року, сторони не з`явилися, однак представник позивача ОСОБА_4 подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні в Личаківському районному суді м. Львова, на підтвердження чого долучила до клопотання витяг з веб-сайту «Судова влада України» про призначення справи до розгляду.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08 квітня 2019 року розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 13 травня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 13 травня 2019 року, з`явилися як представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 , так і представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , однак у розгляді справи оголошено перерву до 14 год. 30 хв. 24 листопада 2019 року.

В судове засідання, призначене на 13 травня 2019 року, сторони не з`явилися, однак представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його вступом в справу та необхідністю ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 липня 2019 року продовжено перерву у розгляді справи до 14 год. 30 хв. 24 вересня 2019 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 вересня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача та продовжено перерву у розгляді справи до 15 год. 30 хв. 21 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні 21 жовтня 2019 року були присутні як представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 , так і представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , однак в розгляді справи продовжено перерву до 11 год. 00 хв. 20 листопада 2019 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 листопада 2019 року продовжено перерву у розгляді справи до 12 год. 00 хв. 06 грудня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 06 грудня 2019 року ніхто не з`явився. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 грудня 2019 року продовжено перерву у розгляді справи до 11 год. 00 хв. 22 січня 2020 року.

В судовому засіданні 22 січня 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду. В судовому засіданні продовжено перерву до 15 год. 15 хв. 18 лютого 2020 року.

В судове засідання, призначене на 18 лютого 2020 року з`явилася лише предстваник відповідача ОСОБА_3 . Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2020 року продовжено перерву у розгляді справи до 11 год. 00 хв. 05 березня 2020 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 20 червня 2018 року, тобто ще перед першим засіданням у справі звернувся із заявою про стягнення на його користь з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На підтвердження надання йому правничої допомоги долучає договір про надання правничої допомоги № 76/17 від 26 грудня 2017 року, укладений між ним та Адвокатським об`єднанням «Юрилична фірма «Марусяк і партнери».

На виконання зобов`язань за договором про надання правничої допомоги № 76/17 від 26 грудня 2017 року адвокат Адвокатського об`єднання «Юрилична фірма «Марусяк і партнери» Марусяк В.Я. надав, а ОСОБА_6 отримав послуги з надання правничої допомоги, а саме: аналіз матеріалів справи, законодавства та судової практики, формування правової позиції, підготовка відзиву та надання правових консультацій, що підтверджується Актом приймання-передачі послуг № 20/06/18-1 від 20 червня 2018 року (а.с. 26).

З розрахунку витрат на правничу допомогу від 20 червня 2018 року, який є додатком до договору про надання правничої допомоги № 76/17 від 26 грудня 2017 року вбачається, що на зазначені послуги затрачено адвокатом 7 годин, вартість яких складає 10 500,00 грн.

Квитанцією № 0.0..1 від 20 червня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатив Адвокатському об`єднанню «Юрилична фірма «Марусяк і партнери» 10 000,00 грн. за послуги з надання правничої допомоги (а.с. 27).

Обгрунтовуючи заяву про компенсацію здійснених витрат на правничу допомогу, заявник зазначає, що позивач зловживав своїми процесуальними правами, що призвело до затягування розгляду справи з необгрунтованих причин, що суперечить засадам розумності строків, оскільки у період з 20 червня 2018 року по 20 листопада 2019 року відкладено понад 15 судових засідань, в тому числі у зв`язку з неявкою позивача та її представника.

Частиною 2 ст.44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

При цьому відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним вчинені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що судові засідання в даній справі відкладалися не тільки у зв`язку з неявкою позивача та її представника, а також з інших причин, зокрема, тимчасової непрацездатності, відпустки, зайнятістю в іншому судовому засіданні судді, витребуванням доказів, неналежним повідомленням позивача про дату, час та місце розгляду справи, клопотанням представника відповідача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях позивача відсутнє зловживання своїми процесуальними правами, а відтак відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем подано безпідставний позов не підтверджуються матеріалами справи.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц.

Відповідно до абз. 3 п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 31.12.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Крайник Н.П.