УХВАЛА

30 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 202/2908/17

провадження № 61-16703св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя - доповідач) Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою, - прокуратура Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради,

особа, яка звернулася з касаційною скаргою, - ОСОБА_3 ,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила: визнати дійсним договір довічного утримання від 10 червня 2015 року, укладений між нею та ОСОБА_4 ; визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з: літ. А-9, 1 - коридор площею 5,7 кв. м; 2 - ванна площею 2,0 кв. м; 3 - туалет площею 1,2 кв. м; 4 - кухня площею 9,6 кв. м; 5 - комора площею 0,4 кв. м; 6,7,8 - житлові площами 12,4 кв. м, 18,2 кв. м, 7,5 кв. м; І - балкон площею 0,9 кв. м, загальна площа - 57, 9 кв. м, житлова площа - 38,1 кв. м.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дійсним договір довічного утримання від 10 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з: літ. А-9, 1 - коридор площею 5,7 кв. м; 2 - ванна площею 2,0 кв. м; 3 - туалет площею 1,2 кв. м; 4 - кухня площею 9,6 кв. м; 5 - комора площею 0,4 кв. м; 6,7,8 - житлові площами 12,4 кв. м, 18,2 кв. м, 7,5 кв. м; І - балкон площею 0,9 кв. м, загальна площа - 57, 9 кв. м; житлова площа - 38,1 кв. м.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2017 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У вересні 2019 року особа, яка не брала участь у справі, - ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року та направити справу на новий розгляд до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано її матеріали з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

12 листопада 2019 року справа № 202/2908/17 надійшла до Верховного Суду.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IXустановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков