РІШЕННЯ

іменем України

03 лютого 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.

за участю секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно,

за участі представника позивача - адвоката Пономаренко Н.М.,-

Встановив:

Представник позивача - адвокат Пономаренко Н.М. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області, який в ході розгляду справи уточнила, а саме просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі своїм батьком ОСОБА_3 з 1999 року по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 4,77 га, кадастровий номер 0:20:004:0014, державний акт серія ЛГ № 072072, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя батько позивача мав дві земельні ділянки, які належали йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 4,77 га, кадастровий номер :20:004:0014, державний акт серії ЛГ 072072 та земельна ділянка, яку він успадкував за померлою дружиною ОСОБА_4 № 733, площею 4,77 га, кадастровий номер :20:004:0015, державний акт серія ЯИ № 831342, які розташовані на території Містківської сільської ради. 19 квітня 2013 року ОСОБА_3 заповів позивачу земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 4,77 га, а її рідній сестрі ОСОБА_2 земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 4,77 га. В 1999 році позивач забрала батька до себе на постійне проживання в смт. Новосвітлівка Краснодонського району та ОСОБА_3 проживав з дочкою до смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце смерті ОСОБА_3 - Луганська область, Сорокинський район, смт. Новосвітлівка. Після смерті ОСОБА_3 , позивач та її сестра ОСОБА_2 не мали можливості прийняти спадщину у встановлені законом строки та порядок. Позивач не зверталася до нотаріальної контори з незалежних від неї обставин, через проведення антитерористичної операції на схожі України, хоча вважається такою, що фактично прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця - свого батька, проживала разом із ним та була зареєстрована з ним за однією адресою. Відповідно до довідки селищної ради № 1135 від 01.12.2014 року ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з чоловіком - ОСОБА_5 , донькою - ОСОБА_6 та батьком - ОСОБА_3 . Таким чином, на підставі заповіту позивач успадкувала земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 4,77 га, розташовану на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, яка належала її батькові на момент смерті. В ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проведення обстрілу будинок позивача та велика кількість документі, серед яких оригінал заповіту, витяг про його реєстрацію, оригінали Державних актів на земельні ділянки, згоріли повністю. 10 червня 2019 ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Першої Сватівської держаної нотаріальної контори із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, нотаріусом було надано позивачу відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналів документів, що були втрачені під час пожежі. У позивача відсутній оригінал державного акту на право власності на землю та Містківською сільською радою Сватівського району Луганської області було надано відповідь № 02-16/191 від 25.03.2019 року, в якій зазначено про неможливість надання позивачу копії сертифікату або державного акту на право на земельну частку (пай), оскільки така інформація у них відсутня. При отриманні інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майно отримано довідки, у відповідності до яких за анкетними даними спадкодавця та кадастровим номером земельної ділянки інформація щодо права власності відсутня. Просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із своїм батьком ОСОБА_3 з 1999 року по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за позивачем в порядку спадкування законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 4,77 га, кадастровий номер :20:004:0014, державний акт серії ЛГ № 072072, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Містківської сільської ради.

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 08 листопада 2019 року було відкрите провадження по справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27 листопада 2019 року справу було призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Пономаренко Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача - Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа - Головне Управління Дергеокадастру у Луганській області свого представника до суду не направили, надіславши 26.11.2019 року на адресу суду письмове пояснення, в якому просили проводити розгляд справи за відсутності їх представника та зазначили, що за інформацією Відділу у Сватівському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на підставі розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації від 16.09.2004 № 543 гр. ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку (№ 731) серії ЛГ № 072072, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 27.09.2004 за № 07, загальною площею 4,7700 га, кадастровий номер :20:004:0014, яка розташована за межами населених пунктів, та відповідно до Державного земельного кадастру враховується на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВМА № 525441 від 26.11.2008 року реєстраційний № 567 гр. ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку (№ 725) серії ЯИ № 831342, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 31.03.2010 за № 37, загальною площею 4,7700 га, кадастровий номер :20:004:0015, яка розташована за межами населених пунктів та відповідно до Державного земельного кадастру враховується на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області (а.с. 69-70).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивач є племінницею її чоловіка, батьки її проживали у с. Барикіне Сватівського району Луганської області. У 1999 році, коли мати позивача захворіла, ОСОБА_1 забрала батьків до себе в с. Новосвітлівка Сорокинського району, де згодом померла мати позивача та до самої смерті проживав батько. Вона неодноразово відвідувала племінницю з батьками у с. Новосвітлівка та часто спілкувалася з ними по телефону. Їй відомо, що в ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинок, в якому проживала родина позивача разом з батьком позивача ОСОБА_3 , влучив снаряд, внаслідок чого й помер ОСОБА_3 та було втрачено всі правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які ОСОБА_3 заповідав своїм дочкам.

Свідок ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що позивач є двоюрідною сестрою його дружини, та з її родиною він знайомий близько 20 років. Батьки позивача проживали у с. Барикіне Сватівського району. Коли мати позивача тяжко захворіла, ОСОБА_1 забрала батьків до себе в с. Новосвітлівка Сорокинського району. Він приїздив до них в гості, та йому відомо, що батько позивача ОСОБА_3 помер в ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новосвітлівка Сорокинського району, внаслідок влучення снаряду в будинок, в якому проживала родина.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 26 січня 1973 року та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , укладеного 24.08.1985 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_10 » (а.с.11,12а).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5 , виданого 16.09.2014 року Виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради Луганської області (а.с.14).

Згідно п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Згідно копії довідки № 1135, виданої 01 грудня 2014 року в.о. селищного голови Новосвітлівської селищної ради Краснодонського району Луганської області, ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала разом з чоловіком, дочкою та батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , батько позивача проживав разом із нею з 19.09.2001 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 24).

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_3 , місцем його реєстрації з 19.01.2001 року є АДРЕСА_1 (а.с.10).

У відповідності до копії паспорту, ОСОБА_1 з 14.10.1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

10 червня 2019 року Завідувач Першої Сватівський державної нотаріальної контори Державний нотаріус Власов О.В. надав роз`яснення щодо неможливості видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на нерухоме майно (земельну ділянку), що залишилась після померлого ОСОБА_3 (а.с. 27).

Згідно п. 23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься в довідці про фактичне місце проживання з померлим, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до національного законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення і потрібне для оформлення прав на спадкове майно.

Таким чином, в судовому засіданні з пояснень свідків, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, достовірно встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із своїм батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, за ОСОБА_3 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 31.03.2010 року, на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом ВМА № 525441 від 26.11.2008 року, реєстр № 567 зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7700 га, на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області (а.с. 21).

У відповідності до свідоцтва про спадщину від 26 листопада 2008 року ОСОБА_3 успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,7700 га після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 та володіла вказаною земельною ділянкою на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 072073 виданому Сватівською районною державною адміністрацією 27 вересня 2004 року на підставі розпорядження № 543 від 16 вересня 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних атів на право власності на землю № 06(а.с.16), що також підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17465119 від 26.11.2008 року, виданого Першою Сватівською державною нотаріальною конторою (а.с.17).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , повторно виданого 18 липня 2019 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.15).

19 квітня 2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено заповіт, у відповідності до якого він заповідав своїй дочці ОСОБА_1 земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 4,77 га, яка розташована на території Містківської сільської ради кадастровий номер :20:004:0014 державний акт серія ЛГ № 072072 (а.с.18-19), заповіт було зареєстровано в Спадковому реєстрі 23 квітня 2013 року за № 46, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.20, 92).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась (а.с. 91).

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В процесі розгляду справи було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із своїм батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Першої Сватівської державної нотаріальної контори за № 954/02-31 від 10.06.2019 року вбачається, що при відсутності правовстановлюючого документа на нерухоме майно, видача свідоцтва про право на спадщину за законом, неможлива (а.с. 27).

Згідно копії довідки № 1019 від 26.09.2014 року, виданої в.о. селищного голови Новосвітлівської селищної ради Краснодонського району Луганської області та копії Акту обстеження нанесення збитків, будинок ОСОБА_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 повністю згорів в результаті проведення бойових дій в селищі Новосвітлівці з 13.08.2014 по 28.08.2014 року (а.с.25, 26).

В друкованому виданні газети «Сватівські відомості» № 1/740 від 01 січня 2020 року було розміщено оголошення про втрату Державного акту серія ЛГ № 072072 та Державного акту серія ЯИ № 831348, виданих на ім`я ОСОБА_3 (а.с.102-103).

На даний час ОСОБА_1 не може оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право спадщину за законом у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів під час пожежі, що сталася в смт. Новосвітлівка Сорокинського району Луганської області.

Згідно інформації Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області № 02-16/191 від 25.03.2019 року, неможливо надати позивачу копії сертифікату або державного акту на право на земельну частку (пай), оскільки така інформація у них відсутня (а.с. 29-30).

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України).

Згідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК України право власності

на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, померлому померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , належала на праві власності земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 4,77 га, кадастровий номер :20:004:0014, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14 грудня 2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мінюсті 18 грудня 2012 року за № 2102/22414, органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу.

Таким чином, позивач як спадкоємець, не може отримати повторний державний акт або дублікат правовстановлюючого документу, що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання, що, в свою чергу обмежує права позивача, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 76-81, 90, 95, 258,259, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1270 ЦК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1999 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 4,77 га, кадастровий номер :20:004:0014, державний акт серії ЛГ № 072071, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2020 року.

Суддя А.С. Река