Справа № 368/1289/19
Рішення 2/368/123/20

Іменем України

"04" червня 2020 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 вересня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №669, так як шлюбні відносини припинені, спільного господарства та бюджету не ведуть, по причині несумісності характерів, втрати почуття любові. Примирення неможливе.

Представник позивача - адвокат Матюшенков Д.В. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Примирення неможливе.

Відповідач - ОСОБА_2 пояснив, що більше 2 років не проживає з позивачем, але спілкується по телефону і має намір зустрітись з позивачем для продовження шлюбних відносин і просив надати строк для примирення і суд ухвалою надав строк 3 місяці для примирення. Після відновлення провадження в справі відповідач в судове засідання не з`явився. Так згідно проставлених відміток у поштовому повідомленні судові повістки ОСОБА_2 не вручено. Судовий виклик від 30.04.2020 року повернено до суду з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою» та від 20.05.2020 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків. Відповідач ОСОБА_2 провадженням у справі не цікавиться, поштової кореспонденції з суду не отримує.

Зазначене дає підстави вважати про те, що відповідач ОСОБА_2 недобросовісно ставиться до процесуальних обов`язків, неухильне виконання яких визначено вимогами ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач та відповідач більше 2 років разом не проживають, шлюбні відносини припинені, спільного господарства та бюджету не ведуть, по причині несумісності характерів, втрати почуття любові. Примирення неможливе.

Згідно ч.2 ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право» подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватись до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Позивач зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідач є громадянином Іраку та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

А тому позивач і відповідач обрали право держави Україна для застосування наслідків шлюбу.

Вказане підтверджується : копіями паспортів, копією свідоцтва про укладення шлюбу, відсутністю відзиву на позовну заяву.

На підставі вказаних обставин та відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін спору, що мають істотне значення.

А тому шлюб слід розірвати, задоволивши позов.

Керуючись ч.2 ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ч.2 ст. 112 СК України, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОКПП НОМЕР_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) зареєстрований 11 вересня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №669 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273, 354 ЦПК України. Повний текст рішення виготовлено 04.06.2020 року.

Суддя: В.І. Кириченко