ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1937/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/3077/19 Категорія: на ухвалу Степченко М. Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.,
за участю секретаряЧуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2020 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до громадської організації «Садівниче товариство «Поляна», треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення та скасування протоколу загальних зборів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до громадської організації «Садівниче товариство «Поляна», третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просили:

- визнати недійсними і такими, що не відбулися, рішення загальних зборів членів громадської організації «Садівниче товариство «Поляна», оформлені протоколом №1 від 13.04.2019 та протоколом №5 від 04.08.2019;

- скасувати протоколи загальних зборів членів громадської організації «Садівниче товариство «Поляна»№1 від 13.04.2019 та протокол №5 від 04.08.2019.

Позов мотивували тим, що при проведенні загальних зборів членів садівничого товариства, які оформлені оспорюваними протоколами, було порушено вимоги щодо кворуму, тому рішення, ухвалені такими зборами, є недійсними та підлягають скасуванню. Також позивачі зазначили, що до складу правління серед обраних 13.04.2019 на зборах увійшли особи, які не були членами товариства станом на 13.04.2019, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Рішення, прийняті на загальних зборах членів садівничого товариства, які оформлені протоколом №1 від 13.04.2019 та протоколом №5 від 04.08.2019, суперечать положенням Статуту товариства.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.10.2019 відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.09.2020 провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснено позивачам, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 14.11.2019.

При цьому суд встановив, що відповідач - громадська організація «Садівниче товариство «Поляна» є неприбутковою, юридичною особою, створеною шляхом добровільного об`єднання фізичних осіб для надання послуг членам товариства, а саме для виконання функцій енергопостачання, водопостачання, утримання і обслуговування у належному стані електромережі та водогонів.

Товариство є самостійною юридичною особою з дати його державної реєстрації, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, штампи, бланки.

Районний суд виходив з того, що спір в даному випадку стосується порядку управління громадською організацією «Садівниче товариство «Поляна» в частині обрання органів управління, ревізійної комісії та забезпечення господарської діяльності товариства.

Оскільки спір між членами (учасниками) юридичної особи і цією ж юридичною особою, пов`язаний з діяльністю та управлінням такою юридичною особою, є корпоративним, тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 ГПК України підлягає розгляду господарським судом, що, у свою чергу, виключає його розгляд у порядку цивільного судочинства.

Ухвала про закриття провадження у справі оскаржена позивачами в апеляційному порядку, які вважають, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням процесуальних норм, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Процесуальні порушення апелянти обґрунтовують тим, що суд, призначивши розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, порушив строки розгляду цього спору, незважаючи на те, що спрощене провадження передбачено для розгляду справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення. Натомість суду знадобилось майже рік для визначення підсудності спору.

Стосовно порушень матеріального права, то скаржники зазначають, що висновки суду про те, що відповідач здійснює господарську діяльність не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки товариство не здійснює підприємницьку діяльність з метою отримання прибутку. Скаржники посилаються на п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів». Оскільки суд не встановив дійсну організаційно-правову природу відповідача, тому дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з порушенням правил юрисдикції спору.

Посилаючись на такі доводи, просять оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі (п. 15 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції з повідомленням (викликом) учасників справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами справи виник з приводу порядку управління громадською організацією «Садівниче товариство «Поляна», зокрема, щодо обрання органів управління, ревізійної комісії та забезпечення господарської діяльності товариства. Оскільки спір між членами (учасниками) юридичної особи і цією ж юридичною особою, пов`язаний з діяльністю та управлінням такою юридичною особою, є корпоративним, тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 ГПК України підлягає розгляду господарським судом, що, у свою чергу, виключає його розгляд у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком міськрайонного суду.

Відповідно до відкритої інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України Садівниче товариство «Поляна» (ідентифікаційний код 22794265) зареєстровано в реєстрі як громадська організація.

Суд першої інстанції правильно застосував норми Закону України «Про об`єднання громадян», яке діяло на момент реєстрації Садівничого товариства «Поляна», та Закону України «Про громадські об`єднання», яке є чинним на момент виникнення спору.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадська спілка - це громадське об`єднання, засновниками якого є юридичні особи приватного права, а членами (учасниками) можуть бути юридичні особи приватного права та фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до статуту садівничого товариства «Поляна», затвердженого розпорядженням виконавчого комітету Золотоніської районної ради народних депутатів від 29.10.1987 № 123-р, робітники, службовці системи Черкаської облспоживспілки та інші громадяни добровільно об`єднуються в садівниче товариство «Поляна» для організації колективного саду на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування підприємству рішенням виконавчого комітету Золотоніської районної ради народних депутатів площею 22,9 га з кількістю 315 ділянок розміром по 600 кв. м. (т.1 а.с.170-188).

Пунктом 5 Статуту визначено, що садівниче товариство набуває прав юридичної особи з моменту реєстрації його статуту. Садівниче товариство має печатку зі своєю назвою.

Отже відповідач, як юридична особа, створювалось як садівниче товариство, тобто як суб`єкт господарювання.

Пунктом 1.1 Статуту Громадської організації «Садівниче товариство «Поляна» (нова редакція т.1 а.с. 189-220), затвердженого загальними зборами членів СТ «Поляна» від 14.12.2016 (далі Статут), Садівниче товариство «Поляна» створене за рішенням загальних зборів робітників і службовців Черкаської облспоживспілки протокол № 1 від 04.02.1997, зареєстроване розпорядженням Голови Золотоніського районної державної адміністрації № 293 від 13.10.1997 та перереєстроване Золотоніським районним управлінням юстиції 21.04.2004.

Згідно з п. 1.3 Статуту садівниче товариство є добровільним громадським неприбутковим об`єднанням, заснованим фізичними особами на основі єдності інтересів для спільної реалізації мети діяльності товариства, визначеної цим Статутом. За організаційно-правовою формою громадське об`єднання відноситься до громадської організації.

Відповідно до п. 1.5, 1.6 Статуту товариство є юридичною особою та є непідприємницьким об`єднанням, основною метою якого не є одержання прибутку. Кошти, отримані товариством, направляються виключно на виконання його статутних цілей і задач. Товариство має печатку з власним найменуванням та ідентифікаційним кодом, бланки та може мати символіку, що зареєстрована у встановленому законом порядку, а також самостійний баланс, рахунки в установах банків, в тому числі і в іноземній валюті, та інші реквізити, що визначені для юридичних осіб чинним законодавством.

Метою діяльності садівничого товариства згідно з п. 2.1 Статуту є об`єднання зусиль власників та землекористувачів земельних ділянок для створення колективного саду і використання його членами для вирощування фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції, а також створення умов для культурного проведення вільного часу членами товариства та їх сім`ями, зміцнення здоров`я, залучення до праці підлітків, а також:

-зберігання та охорона майна садівничого товариства та його членів;

-експлуатація допоміжних інженерно-технічних будівель та споруд, включаючи інфраструктуру забезпечення життєдіяльності садівничого товариства;

-обслуговування прилеглої території;

-забезпечення власних потреб членів товариства;

-захист прав членів садівничого товариства;

-належне утримання та використання неподільного і загального майна садівничого товариства;

-забезпечення охорони, пожежної охорони, водопостачання, каналізації, електроенергії, вивіз відходів та інше;

-збір коштів з членів товариства за надані їм послуги по забезпеченню нормальної його життєдіяльності;

-здійснення розрахунків з постачальниками, що надають послуги товариству.

Згідно з п. 7.4 Статуту джерелами надходження коштів та майна до товариства, є, зокрема: вступні та членські внески членів садівничого товариства; цільові внески членів садівничого товариства; відшкодування за експлуатацію та утримання належного садівничому товариству майна загального користування та його території; відшкодування за надані послуги (охорону території, майна, пожежної охорони, водопостачання, каналізацію, електроенергію, вивіз відходів та інших послуг) по обслуговуванню території і майна членів садівничого товариства та самого товариства; кошти, отримані від діяльності товариства та інших юридичних осіб, заснованих товариством.

Судом встановлено та визнається сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є членами Садівничого товариства «Поляна». Додатково вказане підтверджується відомістю обліку членів громадської організації СТ «Поляна) станом на 13.04.2019 (т. 1 а.с. 45-47).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №625805 від 23.05.2007 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0.0608 га у межах згідно з планом Садівничого товариства «Поляна», з цільовим призначенням для ведення земельної ділянки (т. 1 а.с. 53).

13.04.2019 було проведено збори Садівничого товариства «Поляна», за результатами яких складено протокол № 1 (т. 1 а.с. 11-18, в різних редакціях щодо кількості присутніх на зборах).

Відповідно до протоколу № 1 від 13.04.2019 обрано членів правління, призначено ревізійну комісію та обрано її членів.

За результатами проведених 04.08.2019 загальних зборів Садівничого товариства «Поляна» складено протокол №5, згідно з яким на зборах вирішено: обрати нових членів правління товариства; виключити попереднього голову правління ОСОБА_6 із складу підписантів; обрати ревізійну комісію у складі трьох осіб; затвердити кошторис Садівничого товариства «Поляна»; затвердити ОСОБА_7 особою, яка матиме повноваження на здійснення реєстраційних дій та подачі документів по Садівничому товариству «Поляна» до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (т. 1 а.с. 23-26).

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна із сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином, справи, що виникають з корпоративних відносин, це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.

За змістом частин першоїтретьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як правильно посилався суд першої інстанції, за змістом статей 83, 85, 86 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, установлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

За змістом частин першої та другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, є учасниками відносин у сфері господарювання, а відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю, належать до господарських відносин (стаття 2, частина шоста статті 3 ГК України).

У позовній заяві позивачі просять визнати недійсними рішення загальних зборів членів громадської організації «Садівниче товариство «Поляна», оформлені протоколом № 1 від 13.04.2019 та протоколом № 5 від 04.08.2019, а також скасувати зазначені протоколи.

Позов мотивовано тим, що збори проведені з порушенням прав членів громадської організації, оскільки недотримано вимоги щодо кворуму, в склад правління увійшли особи, які не були членами товариства станом на 13.04.2019, членів правління та ревізійної комісії обрано на тимчасовий строк, що не передбачено статутом товариства. У оскаржуваному протоколі № 5 вказано невірна загальна кількість членів товариства, деякі особи двічі включені в реєстр осіб, які брали участь в загальних зборах, зміна голови та членів правління проведена з порушенням статуту громадської організації.

Отже, спір виник між членами зареєстрованого садівничого товариства та цим товариством щодо зміни голови, членів правління та ревізійної комісії, тобто між юридичною особою та її учасниками з приводу діяльності та управління такої юридичної особи. Спір не є трудовим.

Тому в розумінні ст. 20 ГПК України спір є корпоративним, а тому підлягає розгляду господарським судом.

Основним доводом апеляційної скарги є те, що відповідач - громадська організація «Садівниче товариство «Поляна» не займається господарською діяльністю, не є суб`єктом господарювання, не має ознак громадського об`єднання, а отже спір не може розглядатись господарським судом.

Такі доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема Статутом садівничого товариства, та не відповідають нормам законодавства, оскільки відповідач «Садівниче товариство «Поляна» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як громадська організація, а відповідно до статуту товариства здійснює некомерційну господарську діяльність.

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», оскільки відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 904/4887/18 (провадження № 12-92гс19) порушення прав члена юридичної особи щодо можливості брати участь в діяльності та управлінні є корпоративними відносинами.

Суд першої інстанції правильно встановив природу правовідносин, які виникли між сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим.

Посилання апеляційної скарги на тривалий розгляд справи, що перевищує встановлені законом строки для розгляду справ спрощеного позовного провадження не є підставою для скасування ухвали про закриття провадження та роз`яснення позивачам їх права на звернення з позовом до суду господарської юрисдикції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, достатніх підстав для скасування ухвали не встановлено, тому скарга залишається без задоволення. Судові витрати залишаються за скаржниками.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2020 року.

Судді