печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1, ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі - позивач-2, ОСОБА_2 ) звернулися до Печерського районного суду

м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мінюст) в якому просять відшкодувати на їхню користь збитки, заподіяні відповідачем, у розмірі

2520000 грн. та покласти судові витрати на відповідача.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

В порушення вимог п.п.6, 7, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2017 року № 2336/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема, від 23.06.2017 року №№ 35837007, 35832945, 35833315, прийняті приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. за наслідком укладення 23.06.2017 між Публічним акціонерним товариством «БМ Банк» та

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення - торгового павільйону (приміщення №2-1, 2-2 в літ.А-1), що знаходиться за адресою

АДРЕСА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2018 року (справа № 826/9614/17) наказ Міністерства юстиції України від 24.07.2017 року № 2336/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» визнано протиправним та зобов`язано Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів стосовно рішень про державну реєстрацію прав, які були скасовані оскаржуваним наказом.

Отже позивачі зазначають, що вказаним протиправним наказом, а також наслідками невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.10.2018 року (справа № 826/9614/17), зокрема упущеною вигодою за розірвання договору суборенди

від 01.07.2017, їм завдано матеріальних збитків та заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди, позивачами не вказано обставини з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення їм моральної шкоди, та не надано відповідного розрахунку, згідно якого позивачі оцінюють свої моральні страждання.

Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивачів, для відшкодування моральної шкоди, та відповідно, не містить відомостей про наявність причинно-наслідкового зв`язку між прийнятим рішенням відповідача та факту заподіянням внаслідок цього рішення моральної шкоди позивачам.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня

2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, пунктом 4 Постанови від 31 березня 1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам необхідно виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України (п. 101 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 31.01.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Таким чином, суд роз`яснює позивачам право уточнити склад осіб, які братимуть участь у справі.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

На підтвердження протиправності рішення Міністерства юстиції України

від 24.07.2017 № 2336/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» до позовної заяви долучено копії рішення Окружного адміністративного суду

м. Києва від 29.10.2018 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2019 (справа № 826/9614/17).

Відтак, аналізуючи викладене суд дійшов висновку про законність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов?язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Разом з тим додатки до позовної заяви - копії документів не містять підпису із зазначенням дати засвідчення ані позивача, ані уповноваженого представника. З доданих до позовної заяви додатків вбачається, що жоден з поданих документів не відповідає вимогам засвідчення копій: не містять підписів, дати посвідчення. Вказаний недолік також підлягає усуненню.

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Аналізуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

У разі усунення недоліків, позовну заяву в новій редакції необхідно подати разом із копіями заяв та доданими до неї документами відповідно до кількості учасників процесу.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Григоренко