Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, захист права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна. Позивач за основним позовом, неодноразово збільшуючи та уточнюючи позовні вимоги, остаточно просив:

- визнати домоволодіння у складі жилого будинку літ. А-1, загальною площею 53,5 кв.м., жилою площею 28,3 кв.м., з належними до нього нежилою прибудовою літ. А1-1, площею 43,2 кв.м., гаражем літ. Д-1, сараєм літ. Е-1, та спорудами, розташоване в АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати за позивачем 1/2 частку зазначеного домоволодіння, припинивши сумісну власність подружжя; виділити йому в натурі 1/2 частку зазначеного домоволодіння, що складається з частини коридору 7,3 кв.м. (№1), жилої кімнати 7,8 кв.м. (№5), жилої кімнати площею 6,3 кв.м. (№6), частини вітальні 24,4 кв.м. (№7), загальною площею 45,8 кв.м., гаража літ. Д-1, 1/2 огорожі №1, 2, припинити право часткової власності на цю частину майна та визнати за позивачем право власності на ці об`єкти;

- визнати за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0396 площею 0,06242 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням рівності часток в домоволодінні АДРЕСА_1 ;

- виділити в натурі 1/2 частину зазначеної земельної ділянки, площею 0,0321 га, відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної експертизи № 7/3-с від 10.08.2020 за варіантом № 1, розміром ділянки: 6.10м, 0.30м, 2.72м, 9,92м по АДРЕСА_1 ; 7.35м, 1.12м, 5.17м, 0.21м, 7.35м, 1.21м, 2.05м, 2.79м, 1.65м, 1.12м, 3.68м, о.24 м, 2.72м, 2.42м, 5.60м, 6.53м, 15.25м по межі з частиною земельної ділянки першого землекористувача; 15м, 16.65м по боковій межі ділянки; 7.97м по межі в глибині ділянки, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Позивач в мотивування позову зазначив, що з 2001 року по 2016 рік перебував з відповідачем у шлюбі. Під час шлюбу сторонами у справі придбано домоволодіння АДРЕСА_1 . Зазначений будинок було придбано на прилюдних торгах, де переможцем визначено відповідача. Після придбання будинку сторонами у справі збудовані надвірні побудови та реконструйований будинок, які були включені у склад домоволодіння АДРЕСА_1 рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.12.2012 у справі № 0520/8368/2012. Зважаючи на викладене та на презумпцію спільності майна подружжя, набуте за час шлюбу, позивач вважає, що зазначене домоволодіння належить йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності.

Щодо виділення частини домоволодіння в натурі зазначив, що доцільним і справедливим визначити йому варіант № 1, запропонований висновком експертизи № 7/3-с від 10.08.2020, оскільки цей варіант передбачає наявність гаражу, а позивач на праві власності має автомобіль. В мотивування вимог щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку позивач зазначив про принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Щодо виділення частини земельної ділянки в натурі зазначив, що розділ земельної ділянки за варіантом № 1, передбаченим висновком № 7/3-с від 10.08.2020 є доцільним і справедливим, оскільки передбачає розділ земельної ділянки в рівних частках.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому після уточнень просила визнати за нею право власності на житловий будинок з прибудовами та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку АДРЕСА_1 ; затвердити та стягнути на її користь грошову компенсацію у розмірі 80000 грн з позивача за первісним позовом замість частки в праві спільної сумісності власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи гаражу «Л-1» з льохом «Л/п» та літньої кухні «К-1» з льохом «К/п», які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 зазначила, що під час шлюбу сторонами у справі за спільні кошти були збудовані зазначені гараж з льохом та кухню з льохом.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.05.2016 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя та цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя об`єднано в одне провадження.

Позивачка та її представник за зустрічним позовом в судове засідання не з`явились, направили суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, зустрічний позовом свій позов підтримали та заперечували проти позову ОСОБА_1 . Зазначають, , що домоволодіння АДРЕСА_1 позивачка за зустрічним позовом придбала на прилюдних торгах разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , яка надала частину грошових коштів на придбання зазначеного будинку. Іншу частину грошових коштів на придбання зазначеного майна ОСОБА_6 мала ще до шлюбу. ОСОБА_1 участь у прилюдних торгах не брав, згоду на укладення договору не надавав, що підтверджує належність вказаного домоволодіння у власності лише ОСОБА_6 . Право власності на спірну земельну ділянку перейшло до ОСОБА_6 шляхом приватизації, участь в якій позивач за первісним позовом не брав. Прибудови та спорудження до будинку визнані власністю за ОСОБА_6 , що свідчить про належність домоволодіння та земельної ділянки останній.

Позивач за первісним позовом та його представник в судове засідання не з`явились, направили суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, свої позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та зауважив, що будинок АДРЕСА_1 було придбано за спільні грошові кошти подружжя та сумісно самочинно перебудували зазначений будинок. ОСОБА_1 зустрічний позов визнає частково, враховуючи висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи №7/2-с від 06.08.2020, у розмірі 13698 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Згідно з нормами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження

Зважаючи на те, що розгляд справи починався спочатку через зміну складу суду, враховуючи змагальність і диспозитивність цивільного процесу, суд доходить висновку про розгляд уточнених позовних вимог як за основним так і за зустрічним позовами.

На підставі викладеного доводи зустрічного позивача про зловживання своїми правами позивачем за первісним позовом та подання уточнених позовних вимог після розгляду справи по суті є безпідставними, не ґрунтуються положеннях наведених норм права та спростовуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 08.09.2001 зареєстрували шлюб, визначено прізвище дружини ОСОБА_7 (а.с. 8).

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецький області від 04.04.2016 шлюб, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , зареєстрований 08.09.2001 розірвано, після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище ОСОБА_9 (т.1 а.с.102).

Відповідно до акту про проведені прилюдні торги від 05.05.2009 державним виконавцем було проведено прилюдні торги житлового будинку АДРЕСА_1 . На торги були зареєстровані 2 покупця: №1 - ОСОБА_5 , №2 ОСОБА_3 Стартова ціна об`єкту продажу 25003,20 грн. Переможцем торгів стала ОСОБА_3 . Ціна продажу 25010 грн. Сума, внесена переможцем прилюдних торгів 25010 грн (т.1 а.с.167).

Згідно з Протоколом від 23.04.2009 № 06099/08-2 проведення прилюдних торгів з реалізації майна, конфіскованого на користь держави у ОСОБА_10 23.03.2009 проведені торги житлового будинку з прибудовою та господарською спорудою, які розташовані по АДРЕСА_1 . В прилюдних торгах взяли участь ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Переможцем торгу стала ОСОБА_3 , ціна продажу лоту становить 25010 грн (т.1 а.с. 168).

Відповідно до свідоцтва приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області від 28.05.2009 № 1261 ОСОБА_3 належить право власності на майно, яке складається житлового будинку з належними до нього надвірними прибудовами та спорудами АДРЕСА_1 , що житловою площею 28,9 кв.м., який придбаний гр. ОСОБА_3 за 25010 грн на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 23.07.2003 за реєстровим №7-1470 та зареєстрованого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 12 жовтня 2003 року за № 1706040 (т.1 а.с.32,56, 165).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23039633 від 17.06.2009 будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (т.1 а.с.56 зворот).

Заочним рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.12.2012 визнано за ОСОБА_3 право власності на самочинно збудовані нежилу прибудову літ. А-1 площею 43,2 кв.м., гараж літ.Д-1, сарай літ.Е-1, а також перебудований жилий будинок літ. А-1 загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., включивши їх до складу домоволодіння АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 103).

Відповідно до квитанції від 16.04.2009 ОСОБА_3 сплатила 3500,45 гарантійного внеску за участь в аукціоні №06099-/08 від 24.11.08 (т.1 а.с. 104).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ № 291281 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0642 га за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:015:0396 (т. 1 а.с. 108).

Рішенням міського суду Ленінського району м. Запоріжжя від 30.11.2001 визнано ОСОБА_11 кредитором КАБ «Славянський», стягнуто з КАБ «Славянський» на користь ОСОБА_11 суму вкладів та процентів у розмірі 5257,84 грн (т.1 а.с.105).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий висновок узгоджується з висновком ВП ВС у постанові від 21.11.2018 у справі № 372/504/17.

Таким чином, домоволодіння АДРЕСА_1 з належними до нього прибудовами і спорудами належить позивачу і відповідачу на праві спільної сумісної власності, оскільки право власності на це майно набуте під час шлюбу. При цьому, доводи ОСОБА_2 про те, що спірний будинок вона придбала за власні кошти та кошти, надані її матір`ю не підтверджуються матеріалами справи. Рішенням міського суду Ленінського району м. Запоріжжя від 30.11.2001 про стягнення з КАБ «Славянський» на користь відповідача за первісним позовом 5257,84 грн не свідчить про використання саме цих коштів на придбання спірного майна у 2009 році. Також ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт передачі грошових коштів останній її матір`ю для придбання спірного будинку.

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що вимоги позивача про визнання домоволодіння АДРЕСА_1 з належними до нього прибудовами і спорудами об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , визнання за останнім права власності на 1/2 частину спірного майна та виділення його в натурі підлягають задоволенню.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23-с від 01.11.2018 виділ 1/2 частки жилого будинку АДРЕСА_1 в натурі з окремим входом можливий. Експертом пропонуються такі варіанти виділу 1/2 частки домоволодіння за умовою отримання згоди на перепланування згідно з чинним законодавством. На одну 1/2 частину пропонується виділити: 1- частину коридору 6,2 кв.м., 2 санвузол 11,9 кв.м., 3 кухня 17,8 кв.м., 4 жила 14,2 кв.м., 7 частина вітальні 0,8 кв.м., загальною площею 50, 9 кв.м., що на 2,55 кв.м. більше, ніж приходиться на 1/2 частину; сарай літ. Е-1; 1/2 частина огорожі № 1,2 інвентаризаційною вартістю в діючих цінах 383696 грн. На другу 1/2 частину пропонується виділити: 1 частина коридору 7,3 кв.м., 5- жила 7,8 кв.м., жила 6,3 кв.м., частину вітальні 24,4 кв.м., загальною площею 45,8 кв.м., що на 2,55 кв.м. менше ніж приходиться на 1/2 частину; гараж Д-1; 1/2 частину огорожі № 1,2, інвентаризаційною вартістю в діючих цінах 330974 грн (т. 2 а.с. 81-87).

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №7/1-с від 05.08.2020, варіант розділу домоволодіння АДРЕСА_1 , запропонований експертом ОСОБА_12 у висновку № 23-с від 01.11.2018, з виділенням на одну 1/2 частину коридору 6,2 кв.м., санвузлу 11,9 кв.м., кухні 17,8 кв.м., жилої кімнати 14,2 кв.м., частини вітальні 0,8 кв.м., загальною площею 50, 9 кв.м, з організацією входу замість існуючого віконного прорізу в приміщення №1 (коридорі) можливий (т. 2 а.с. 185, 186).

Вирішуючи питання щодо виділення в натурі 1/2 частини будинку, суд враховує висновки судової будівельно-технічної експертизи № 23-с від 01.11.2018, змагальність сторін, диспозитивність цивільного процесу, рівність часток майна подружжя при його поділі, та доходить до висновку про виділ 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , що складається з частини коридору (7,3 кв.м.), жилої кімнати (7,8 кв.м.), жилої кімнати (6,3 кв.м.), частини вітальні (24,4 кв.м.), загальною площею 45,8 кв.м.; гараж Д-1; 1/2 частини огорожі № 1, 2.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

За загальним правилом, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2019 у справі № 2-3108/11 та постанові ВП ВС від 16.06.2020 у справі № 689/26/17.

Висновком комплексної судової будівельно-технічної експертизи № 7/3-с від 10.08.2020 передбачено два варіанта поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с.187-189).

Перший варіант передбачає виділення частин земельної ділянки по 0,0321 га та два окремі входи: для першого землекористувача пропонується влаштувати вхід на ділянку з АДРЕСА_1 через прохід шириною 1,0 м, для другого землекористувача вхід на ділянку з АДРЕСА_1 залишити існуючий.

Другий варіант передбачає виділення частин земельної ділянки по 0,0311 га. Вхід на ділянки передбачено влаштувати з АДРЕСА_1 через ділянку загального користування розміром 0,0020 га.

На підставі викладеного суд доходить висновку про задоволення вимог позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частини земельної ділянки за варіантом №1 поділу земельної ділянки, запропонованим висновком комплексної судової будівельно-технічної експертизи № 7/3-с від 10.08.2020. При цьому суд керується ідеальним поділом земельної ділянки, яка повністю відповідає її 1/2 частини.

Відповідно до витягу з рішення колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 79 від 24.04.2002 ОСОБА_1 дозволено будівництво гаражу, ванної, санвузла на АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 94).

Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд вартість заміщення літньої кухні «К-1» становить 72029 грн, гаражу «Л-1» - 44156 грн, льоху «Л/п» - 47987 грн, льоху «К/п» - 43850 грн (т.1 а.с. 98).

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 29.11.2017 № 21-с вартість будівельних матеріалів з урахуванням розпочатого будівництва за адресою: АДРЕСА_2 у гаражі літ. Л-1 з льохом літ Л/п складає 68017 грн. Вартість будівельних матеріалів з урахуванням розпочатого будівництва за адресою: АДРЕСА_2 у літній кухні літ.К-1 з льохом літ К/п складає 61400 грн (т.2 а.с.2-11).

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13.05.2008, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні домоволодінням АДРЕСА_2 і земельною ділянкою, а саме - знести незаконно побудований гараж, звільнити та передати цю земельну ділянку відповідачам. В цій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін рішенням Апеляційного суду Донецької області від 08.07.2008 (т.2 а.с. 46-57, 140).

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 7/2-с від 06.08.2020 вартість будівельних матеріалів у гаражі літ.Л-1 з льохом Л/п та літньої кухні літ. К-1 з льохом К/п, розташовану у АДРЕСА_2 , з урахуванням наданих відповідачем документів, в яких зазначена кількість та вартість матеріалів, застосованих при проведенні робіт з будівництва цих об`єктів, складає 41263 грн (в тому числі гараж літ.Л-1 з льохом літ Л/пм-м19841 грн, літня кухня літ. К-1 з льохом К/п 21422 грн). Остаточна вартість будівельних матеріалів у гаражі л.Л-1 з льохом, розташованого у АДРЕСА_2 , з урахуванням демонтажу на виконання рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.05.2008 по цивільній справі №2/721/2008 та рішення Апеляційного суду Донецької області від 08.07.2008, провадження № 22ац-706/08 про їх знесення, складає 5974 грн.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього.

Однак до цього, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Згідно з ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Частиною 3 статті 71 СК України передбачена можливість грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно лише за згодою.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (п. 22 постанови Пленуму ВСУ 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Будівництво гаражу з льохом та кухні з льохом, часткове знесення та відновлення гаражу відбувалось під час перебування сторін у шлюбі. Всі будівельні роботи спірного майна проводились за спільні кошти сторін, зазначені факти сторонами не заперечуються сторонами, зважаючи на часткове визнання зустрічного позову.

На підставі викладеного суд доходить висновку про можливість поділу майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації.

Зважаючи на те, що вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, суд приймає до уваги висновок судової оціночно-будівельної експертизи від 29.11.2017 № 21-с.

Керуючись принципом презумпції спільності майна подружжя, рівності їх часток у майні, часткове визнання зустрічного позову, суд доходить висновку про стягнення грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 у розмірі 64708,50 грн ((68017+61400) : 2).

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що первісний позов задоволено на 83,3 %, а зустрічний на 65,4%.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80-82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 про розподіл майна задовольнити частково.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з жилого будинку літ. А-1, загальною площею 53,5 кв.м., жилою площею 28,3 кв.м., нежитлової прибудови літ. А1-1 загальною площею 43,2 кв.м., гаражу літ. Д-1, сараю літ Е-1 та надвірними спорудами.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку домоволодіння, припинивши право спільної сумісної власності подружжя.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з частини коридору площею 7,3 кв.м. (№1), жилої кімнати площею 7,8 кв.м. (№5), жилої кімнати площею 6,3 кв.м. (№6), частини вітальні площею 24,4 кв.м. (№7), загальною площею 45,8 кв.м., а також гараж літ. Д-1, 1/2 частину огорожі №1, 2.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,0642 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:015:0396, власником якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯМ №291281.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,0642 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:015:0396.

Виділити в натурі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0321 га відповідно до висновку комплексної судової будівельно технічної експертизи №7/3-с від 10.08.2020 року за варіантом №1: розміром ділянки АДРЕСА_3 ; 7,35 м, 1,12м, 5,17м, 0,21м, 7,35м, 1,21 м, 2,05м, 2,79м, 1,65м, 1,12м, 3,68м, 0,24м, 2,72м, 2,42м, 5,60м, 6,53м, 15,25м по межі з частиною земельної ділянки другого землекористувача; 6,68м, 16,86м по боковій межі ділянки, 12,38м по межі в глибині ділянки, влаштувавши вхід на ділянку з АДРЕСА_3 шириною 1,0 м.

Виділити в натурі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0321 га відповідно до висновку комплексної судової будівельно технічної експертизи №7/3-с від 10.08.2020 року за варіантом №1: розміром ділянки 6,1 м, 0,30 м, 2,72 м, 9,92 м по АДРЕСА_3 ; 7,35 м, 1,12 м, 5,17 м, 0,21 м, 7,35 м, 1,21 м, 2,05 м, 2,79 м, 1,65 м, 1,12 м, 3,68 м, 0,24 м, 2,72 м, 2,42 м, 5,60 м, 6.53 м, 15,25 м по межі з частиною земельної ділянки першого землекористувача; 15,00 м, 16,65 м по боковій межі ділянки; 7,97 м по межі в глибині ділянки, визнавши право власності за ОСОБА_1 , залишивши існуючий вхід на земельну ділянку збоку АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошову компенсацію в розмірі 64708 (шістдесят чотири тисячі сімсот вісім) тисяч 50 копійок замість частки у праві спільної сумісної власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи гаражу «Л-1» з льохом «Л/п» та літньої кухні «К-1» з льохом «К/п», які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судового збору 197,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових експертиз 16345 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва