Справа № 127/9714/19
Провадження № 2-др/127/38/20
27.10.2020 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,
при секретарі судового засідання Мироненко В.В.,
представника відповідача адвоката Путіліна Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» про встановлення неможливості використання земельної ділянки для експлуатації водопроводу, припинення дії обмеження у використанні земельної ділянки, припинення водопостачання, зобов`язання вчинити певні дії,-
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась цивільна справа за вищезазначеним позовом.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» про встановлення неможливості використання земельної ділянки для експлуатації водопроводу, припинення дії обмеження у використанні земельної ділянки, припинення водопостачання, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

До закінчення судових дебатів представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Путіліним Є.В. було заявлено про вирішення питання про судові витрати та про надання доказів на їх підтвердження в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду.

07 жовтня 2020 року на адресу суду від представника ОСОБА_2 адвоката Путіліна Є.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9230,00 грн.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Путілін Є.М. свою заяву про винесення додаткового рішення підтримав та просив його задовольнити.

Представник позивача адвокат Павлов С.С. до судового засідання не з`явився.

27.10.2020 на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Павлова С.С. надійшла письмова заява (з електронним цифровим підписом) про відкладення розгляду справи до завершення карантину у зв`язку із знаходженням м. Вінниці у «помаранчевій зоні» карантинного режиму, встановленого Кабінетом Міністрів України та неможливістю прибуття до зали судового засідання у зв`язку із наявною загрозою його здоров`ю.

Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви, а згідно із ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому, адвокат Павлова С.С., будучи обізнаним про дату, час та місце розгляду справи, мав також у разі бажання взяти участь у судовому засіданні можливість ініціювати проведення вказаного судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у порядку ч.4 ст.212 ЦПК України, однак таким правом не скористався, письмових заперечень щодо суті заяви не надав, про поважність причин ненадання заперечень у своїй заяві не зазначив.

Відтак, неявка позивача ОСОБА_1 та його адвоката Павлова С.С. відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду даного питання.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, надані докази на підтвердження судових витрат, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2 ст.246 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зокрема, відповідно до позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) складання та подання таких документів (промови, адвокатського запиту) прямо не передбачено ЦПК України, однак виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається із стратегією захисту свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (п.64 додаткової постанови).

У даному випадку представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Путіліним Є.В. до закінчення судових дебатів було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у зв`язку із тим, що у зв`язку із занятістю в інших судових процесах не встиг раніше підготувати відповідні документи.

З урахуванням цього клопотання, у рішенніВінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2020 року, яким відмовленоу задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» про встановлення неможливості використання земельної ділянки для експлуатації водопроводу, припинення дії обмеження у використанні земельної ділянки, припинення водопостачання, зобов`язання вчинити певні дії, питання про розподіл судових витрат не вирішувалось.

Із доданого до клопотання представника відповідача адвоката Путіліна Є.В. від 07 жовтня 2020 року договору про надання правової допомоги №17 від 19 лютого 2019 року вбачається, що його укладено між адвокатом Путіліним Є.В. (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник, відповідач у справі) для надання таких видів правової допомоги: складання та подання процесуальних документів, надання запитів для одержання інформації, представництво і захист інтересів замовника з правами сторони та повноваженнями, визначеними ЦПК України, без обмежень (том 3, а.с.59).

Суму гонорару узгоджено у п.3 договору у розмірі, співмірному складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, шляхом підписання акту виконаних робіт з розрахунку 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за одну годину роботи адвоката на момент складання акту виконаних робіт (том 3, а.с.59).

Згідно з актом здачі-прийняття робіт №ПЄ-000001 від 06 жовтня 2020 року, підписаним виконавцем та замовником ОСОБА_2 , адвокатом було витрачено для надання їй правової допомоги 10 годин 30 хвилин часу (підготовка відзиву, додатку до відзиву, копіювання документів, підготовка вступного слова, заяв про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, участь у судових засіданнях), а оскільки 40% прожиткового мінімуму станом на 06 жовтня 2020 року складає 879 грн. 00 коп., то загальна вартість витрат на правничу допомогу становить 9230 грн. 00 коп. (том 3, а.с.58).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №115103 від 06 жовтня 2020 року відповідач по справі ОСОБА_2 сплатила адвокату Путіліну Є.В. 9230 грн. 00 коп. (том 3, а.с.57).

Разом із тим, згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі відмови в позові - на позивача.

Клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги до суду не надходило, будь-яких заперечень щодо обґрунтованості, неспівмірності чи нерозумності таких витрат суду стороною позивача надано не було.

Хоча, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/ 9215/15-ц звернуто увагу судів на те, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (п.40); принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності (п.47); саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (п.44).

Таким чином, при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що витрати відповідача по справі ОСОБА_2 у розмірі 9 230 грн. 00 коп. підтверджені документально квитанцією до прибуткового касового ордера, актом виконаних робіт, відповідають умовам договору про надання правової допомоги, який вона уклала із адвокатом, заперечень щодо розміру витрат, їх обґрунтованості, співмірності та розумності від сторони позивача не надходило.

А тому, зважаючи на те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, слід стягнути з позивача на користь відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 9 230,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 230 грн. 00 коп. (дев`ять тисяч двісті тридцять гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Вінницяоблводоканал», , місцезнаходження за адресою: вул. Київська, 173, м. Вінниця, 21022.

Повний текст додаткового рішення суду виготовлено 27 жовтня 2020 року.

Суддя