Справа № 627/443/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді Каліберди В.А.,
при секретарі Коломієць Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банку України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача до суду не з`явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у відсутність представника. Проти розгляду справи в заочному порядку у разі неявки до судового засідання відповідача не заперечує.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду згідно вимог процесуального закону до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Наявність договірних кредитних зобов`язань між Банком та відповідачем належним чином підтверджується Договором про споживчий кредит №365/0211 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) від 23.11.2018 року, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, додатком №2 до договору про споживчий кредит №365/0211 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) від 23.11.2018 року, розрахунком заборгованості.
Своїм підписом в договорі та додатках до нього, відповідач підтвердила укладання договірних відносин між нею і позивачем та про досягнення між ними згоди за всіма умовами договору.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і згідно положень ст.599 цього Кодексу припиняються у зв`язку з їх виконанням.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики.
Відповідно до п.3.3.3 договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1038,33 грн.33 коп. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 25 грудня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів, відповідно до черговості, визначеної договором.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушила зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим і тягне за собою встановлену законом відповідальність. Тому з неї на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, за нарахованими відсотками за користування кредитом, інфляційні нарахування та три відсотки річних від простроченої заборгованості.
При цьому суд зауважує, що згідно з п.3.1. та п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 26.04.2017 по справі № 918/329/16, відповідно до якої нарахування інфляційних витрат на суму боргу, пені та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України покласти їх на відповідача, стягнувши з неї на користь позивача сплвчений при подачі позову судовий збір в розмірі 2102 грн.
Керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141, 265 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України ЦК України, суд, -
Позов акціонерного товариства «Державний ощадний банку України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банку України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (МФО 351823, ідентифікаційний код 09351600, п/р НОМЕР_2 у філії - ХОУ АТ «Ощадбанк») витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).
Повний текст рішення виготовлено 28.12.2020 року.
Суддя Каліберда В. А.