Справа № 524/8315/19
Провадження №2/524/852/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Коваль Т.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за об`єднаними в одне провадження позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Квартирне управління», Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності на нерухоме майно та позовом ОСОБА_2 до КП «Квартирне управління», Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності на нерухоме майно, -
12.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом КП «Квартирне управління», Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності на нерухоме майно.
З аналогічним позовом 12.11.2019 року звернувся до суду ОСОБА_2 .
Ухвалами судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Андрієць Д.Д. від 25.11.2019 року (а.с. 17, 35) відкрито провадження за позовними заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 08.01.2020 року справи об`єднані в одне провадження (а.с. 18).
Ухвалою суду від 16.01.2020 року задоволено заяву судді Андрієць Д.Д. про самовідвід, справу передано до канцелярії суду для повторного автоматичного розподілу.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020 року справу передано до провадження судді Кривич Ж.О.
Ухвалою суду віл 16.06.2020 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 13.10.2020 року підготовчий розгляд справи закінчено, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивачів адвокат Совенко О.П. позовні вимоги підтримав повністю із зазначених підстав.
Представники Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Шаумян О.В. та ОСОБА_7 проти задоволення позовних вимог заперечували. Вважали, що розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів від 27.03.2002 року № 10094/2 видано на законних підставах, свою позицію виклали у відзиві на позов (а.с. 59-62).
Представник відповідача КП «Квартирне управління» Стебло О.П. проти задоволення позовних вимог заперечувала, суду пояснила, що ОСОБА_5 разом з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на момент приватизації квартири не були в ній зареєстровані. Більше того, ОСОБА_5 у нотаріально посвідченій заяві цей факт підтвердила.
Співвідповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечував, у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, просив слухати справу без його участі (а.с. 98-99, 104)
Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, письмово пропричини неявки суд не повідомляла, заперечень проти позовних вимог суду не направила
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи:
Позивачі є синами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 12, 30).
Під час служби в 1999 році в місті Кременчуці у військовій частині НОМЕР_1 батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 отримав у Кременчуцькому гарнізоні квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на сім`ю в складі трьох осіб ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ), що підтверджується лисом начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави № 274 від 25.06.2009 року (а.с. 49).
Так, відповідно до вказаного листа військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_3 отримав у 1999 році у Кременчуцькому гарнізоні двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , площею 30,3 кв.м на склад сім`ї три особи (він, дружина, син ОСОБА_4 ) із зняттям з квартирного обліку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 .
За даними довідки КП ГЖЕД № 10 № 966 від 26.12.2001 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3 . Члени його сім`ї дружина ОСОБА_8 та сини ОСОБА_9 і ОСОБА_10 зняті з реєстрації 21.12.2001 року до м. Суми (а.с. 53).
27.12.2001 року ОСОБА_8 , яка діяла у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , подала до відділу приватизації нотаріально посвідчену заяву про відмову від житлової площі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 54).
У грудні 2001 року ОСОБА_3 подано заяву до Управління житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів про передачу в особисту власність квартири, яку він займає разом з членами сім`ї на умовах найму (а.с. 52).
Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 27.03.2002 року, виданого на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів від 27.03.2002 року № 10094/2, квартира АДРЕСА_1 , була приватизована та належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 46).
За довідкою Кременчуцького бюро технічної інвентаризації від 02.06.2009 року № 396 квартира АДРЕСА_1 приватизована за громадянином ОСОБА_3 , частка ціла, підстава: свідоцтво про право власності видане 27.03.2002 року.
Мати позивачів ОСОБА_11 зверталась до суду з позовом, заявляючи що порушені її права на спірну квартиру.
Ухвалою суду від 11.12.2019 року позов залишено без розгляду, оскільки представником позивача подано заяву про залишення позову без розгляду.
Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного:
Відповідно до частини першої статті 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Згідно з положеннями статті 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.
Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Системний аналіз приписів житлового законодавства, дає підстави зробити висновок, що право користування житловим приміщенням виникає в члена сім`ї наймача у зв`язку із включенням до ордера, а не у зв`язку із вселенням у це приміщення.
Згідно з частиною третьою статті 48 ЖК Української РСР громадяни, які одержали житло у державному фонді, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства.
Ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.
До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло.
Порядок приватизації державного житлового фонду на час виникнення спірних правовідносин регулювався Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, яке затверджене наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 (втратив чинність згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 30).
Відповідно до ст. 23 Положення, яке діяло на момент приватизації, оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданими до неї довідкою про склад сім`ї та займані приміщення, а також документом, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів, чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються.
Пунктами 20, 21 цього Положення встановлено, що при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї на займані приміщення. У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.
Як зазначалось вище, за даними довідки КП ГЖЕД № 10 № 966 від 26.12.2001 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були зняті з реєстрації 21.12.2001 року до м. Суми (а.с. 53).
Виходячи з інформації, наданої у вказаній довідці, позивачі не проживали у спірній квартирі на момент приватизації.
Підпунктом 1 пункту 4 Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ, встановлено, що паспортна служба відповідно до покладених на неї завдань організовує в межах компетенції роботу, пов`язану з оформленням і видачею паспортних та інших документів, реєстрацією та обліком громадян за обраним ними місцем проживання, здійснює контроль за виконанням громадянами і посадовими особами правил паспортної системи.
Тобто, місцем реєстрації (прописки) особи було місце його постійного проживання. А тому враховуючи норми права, що діяли на монет проведення приватизації та з огляду на те, що позивачі на момент проведення приватизації були зареєстровані (прописані) за іншою адресою, місцем проживання було їх місце реєстрації.
У відповідності до п. 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, яке затверджене наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству, яке діяло на момент приватизації, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).
Статтею 14 Цивільного кодексу Української РСР за неповнолітніх, які не досягли п`ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун.
Згідно ст. 60 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним на момент приватизації, захист прав та інтересів неповнолітніх дітей лежить на їх батьках, які діють без особливих на те повноважень.
В матеріалах справи мається нотаріально посвідчена заява матері позивачів, яка діяла у свої інтересах та інтересах неповнолітніх синів, де вона фактично підтверджує, що вона та діти не проживають у спірній квартирі та не претендують на набуття права власності на неї (а.с. 54).
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 263 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до КП «Квартирне управління», Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

-про визнання недійсним з дня видачі та скасування розпорядження органу приватизації у місті Кременчуці Полтавської області № 10094/2 від 27 березня 2002 року;

-про визнання недійсним з дня видачі та скасування свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради 27.03.2002 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 ,

залишити без задоволення

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення буде виготовлено 31.12.2020 року.

Суддя Ж.О. Кривич