Провадження № 2/761/3154/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.

за участю секретаря Чугаєва І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 286 631,56 грн. В подальшому, позивачем було подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 96 635,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про Конституційний Суд України», суддя Конституційного Суду у відставці отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується у розмірі 50% винагороди судді Конституційного Суду України. У разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання судді Конституційного Суду у відставці з усієї суми винагороди судді з дня виникнення права на відповідний перерахунок. 31.01.2018 відповідачу було проведено відповідний перерахунок з 01.01.2018, при цьому, для розрахунку розміру грошового утримання програмою технічного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ автоматизовано було застосовано відсоток - 90%, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати. Після приведення пенсійної справи у відповідність до норм Закону України «Про Конституційний Суд України» було визначено вірний розмір щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018, який склав 82 594,00 грн. Таким чином, відповідачу надміру було сплачено 286 631,56 грн. Управлінням відповідачу було надіслано лист з пропозицією добровільно повернути надміру сплачені кошти, однак лист був проігнорований і без достатньої правової підстави отримані бюджетні кошти у вказаному розмірі відповідачем повернуті не були. З врахуванням наведеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В своєму відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Вказує, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання. Приймаючи до уваги сумлінність поведінки одержувача коштів та недоведеність позивачем того факту, що перерахування пенсії сталося з причин, пов`язаних з технічною помилкою або, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

23.01.2020 ухвалою суду по справі відкрито провадження за правилами позовного провадження в загальному порядку, сторонам встановлено строки для надання заяв по суті справи.

14.05.2020 від відповідача надійшов відзив.

21.05.2020 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

16.06.2020 позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої вбачається, що у зв`язку з проведенням перерахунку пенсії відповідача відповідно до рішень позивача №29, розмір переплати довічного грошового утримання судді зменшився та становить 96 635,27 грн.

06.07.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

17.08.2020 представником відповідача подано заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повномя обсязі, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, разом з тим, як зазначалось вище, представником відповідача подано заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідача станом на 01.01.2018, винагорода судді Конституційного Суду, яка нараховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 165 188,00 грн.

Згідно із розрахунком, наданим позивачем за період з 01.01.2018 до 31.05.2018, відповідачу фактично виплачено пенсію (довічне грошове утримання судді у відставці) в сумі 690 719,70 грн.

В службовій записці від 04.06.2018 року №53 зазначено, що при відпрацюванні пенсійної справи відповідно до заяви від 01.01.2018 програмним забезпеченням АСОПД/КОМТЕХ неможливо в автоматичному режимі встановити правильний відсоток розрахунку 50% від заробітної плати, тому начальник відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 просить начальника відділу контролю за додержанням законодавства з питань пенсійного забезпечення внести зміни в блоці сума призначена та внести зміни в блоці «Надбавки».

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі №6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18).

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

При цьому, слід зазначити, що чинне законодавство не визначає такого поняття, як рахункова помилка.

Разом з тим, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення визначенню поняття лічильної (рахункової) помилки, під якою розуміється помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Виходячи з доводів позовної заяви, виплата відповідачу підвищеного грошового утримання судді у відставці пов`язана з тим, що програмою технічного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ автоматизовано було застосовано відсоток - 90%, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати. Таким чином, така помилка не є рахунковою.

Крім того, у §71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява №29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України та ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №530/95/17 (провадження №61-14755св18).

Оскільки, підстави для стягнення з відповідача надмірно отриманих коштів відсутні, позов слід залишити без задоволення.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, та з урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 4, 10-13, 17-19, 76-81, 133, 137, 141, 258-259, 263-268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: