Справа № 191/2702/20
Провадження № 2/191/920/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Заламай О.Ю.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м . Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 05 грудня 2018 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Донька проживає з позивачем. ОСОБА_1 зазначає, що дитина навчається в школі , відвідує репетиторів та додатково навчається. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, є недостатніми для матеріального утримання дитини , що ставить її у скрутне матеріальне становище. Окрім аліментів додаткової допомоги відповідач не надає. Відповідач працює інженером програмістом в ТОВ «ІТ Хаус» та отримує заробітну плату в розмірі 4850 грн. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на ст.180, ч. 3 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ст. 184, ч. 1 ст. 191 , ч. 1 ст. 192 СК України, позивач ОСОБА_1 просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 довтня 2017 року на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на стягнення у твердій грошовій сумі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи за її відсутності.

До початку судового засідання відповідач ОСОБА_2 надав суду письмову заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Просив розгляд справи здійснювати без його участі

Суд, дослідивши докази, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Сторони у справі, які перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.10).

05 жовтня 2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яке набрало законної сили 18 жовтня 2017 року, та згідно резолютивної частини якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 09.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12).

Згідно вимог ст.ст.141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 181 СК України Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Позивач не згодна з визначеним способом стягнення аліментів за рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 05.10.2017 року ,а саме в частці від заробітку (доходу), а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову , та зазначає що це буде в першу чергу відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема не зазначено та не доведено, що у відповідача змінився матеріальний стан у бік покращення або погіршився його матеріальний стан чи стан здоров`я когось із них, тому у суду немає законних підстав для задоволення позову про зміну способу їх стягнення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст.182,183,192 СК України, керуючись ст. ст. ст.ст.6-13,76-81,259,263-265,279 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: А. В. Твердохліб