н/п 2/490/3851/2020 Справа № 487/163/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2020 року Центральний районний районний суд м. Миколаєва

У складі головуючого судді - Черенкової Н.П.

при секретарі - Баришніковій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

Позовна заява мотивована тим, що на даний час дитина проживає з нею, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2020 року справу направлено до Центрального районного суду м. Миколаєва .

Протоколом автоматизованого розподілу цивільної справи від 11.03.2020 року дана цивільна справа передана на розгляд судді Черенковій Н.П., та отримана 16.03.2020 року.

Ухвалою від 19.03.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.06.2020 року позов задоволено.

30.06.2020 року від ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка передана судді 19.08.2020 року. ( відпустка судді).

Ухвалою від 20.08.2020 року дана заява залишена без руху.

На виконання ухвали 28.08.2020 року надійшла уточнена заява про перегляд заочного рішення, в якій ОСОБА_2 послався на наступне.

Належним чином не був повідомлений про розгляд справи, а тому не враховані судом обставини, які впливають на результат розгляду справи.

Так, він отримує заробітну плату 15442 грн.,, при цьому щомісячно сплачує орендну плату, утримання доньки, утримання та лікування дружини.

За такого, має сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку, що становитиме 2574 грн.. Окрім того, просить врахувати, що кожного року купує доньці одяг по сезону, шкільне приладдя, оплачує відпочинок, тощо.

Ухвалою від 03.09.2020 року дана заява прийнята до розгляду.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року заяву задоволено, заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представником відповідача ОСОБА_4 надана заява, в якій позов визнано частково у розмірі 1/6 частини від заробітку.

При цьому просили врахувати розмір заробітної плати 15442 грн., із яких сплачує 4000 грн. оренди за житло, перебуває на лікуванні з діагнозом міокардіофиброз, утримує та лікує дружину, доньку, несе споживчі витрати.

До судового засідання 24.12.2020 року сторони не з`явились, просили про розгляд справи у їх відсутність. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.

Суд приходить до наступного.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року, від якого мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Центрального районного суду від 18.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітня проживає з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

У відповідності до статті 182 СК України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За загальним правилом, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що відповідач є працездатною особою,має заробіток. тому зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, та врахувавши, що стан здоров`я та матеріальні потреби дитини зумовлювлюють необхідність стягнення аліментів з відповідача на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку.

Викладене узгоджується з позицією ВС у справі 761/23308/19.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Згідно частини другої статті 182 СК України (у редакції, чинній до моменту прийняття Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначення розміру аліментіа. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. (Постанова ВС від 23.12.2019 року у справі 344/10971/16-ц.)

За такого, суд приходить до висновку,що тимчасові захворювання відповідача, поточні витрати на утримання не є таким. Що дають підстави для стягнення аліментів у розмірі 1/ 6 частини від заробітку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходу відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-182 СК України, 4, 12, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 274-279, 280 -282, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , 1981 року народження, РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 . Фактично проживає АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено: 24.12.2020 року.

Суддя Н.П. Черенкова