№ 207/3530/19
№ 2/207/498/20
24 вересня 2020 року м. Кам`янське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Юрченко І.М.,
при секретарі Сівачук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,
Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 05 червня 2019 року о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_2 , керуючи велосипедом «TITAN EGOIST» по проспекту Ювілейному у місті Кам`янське Дніпропетровської області, виконуючи поворот ліворуч, на дорозі де існує дві смуги для руху у кожному напрямку, не переконався в безпеці свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку по лівій смузі, внаслідок чого автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження, що підтверджується Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 455042, складеним інспектором СРПП Південного ВП капітаном міліції, Бідухою Е.О., схемою місця ДТП від 05 червня 2019 року.
Власником транспортного засобу марка (модель): Renault Megane Scenic, тип ТЗ: універсал-В; сірого кольору; 2004 року випуску; державний номер НОМЕР_1 є Позивач, право власності якого підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 26.01.2019 року серія НОМЕР_2 .
20 червня 2019 року суддею Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Скибою С.А., було винесено Постанову по адміністративній справі № 207/1956/19, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. Постанова набрала законної сили 01 липня 2019 року.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Renault Megane Scenic, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , отримав значні технічні ушкодження. Було пошкоджено боковина задня права, бампер задній, двері передні праві, двері задні праві, панель зовнішня дзеркала правого, бічне скло заднє праве, захисна накладна права бампера заднього.
З метою визначення розміру заподіяної шкоди він звернувся до Експерта - автотоварознавця ОСОБА_3 (Свідоцтво центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України №1382 від 30.10 2009 року).
Вартість проведення експертного дослідження автотоварознавця становить: 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, яка була сплачена ОСОБА_1 , що підтверджується квитанціями № 3638 від 04.07.2019 року (предоплата) в сумі 1000,00 гривень та № 3638 від 19.07.2019 року в сумі 1500,00 гривень.
Цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_2 застрахована не була, що було встановлено під час ДТП, тому позов пред`являється саме до нього.
Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.
Надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, призначений на 24.09.2020 року на 15год.15хвилин (що свідчить про те, що відповідач добре знав про час та дату розгляду справи) через поширення на території України пандемії коронавірусу, а також у зв`язку з тим, що він знаходиться за межами України.
При вирішенні питання про розгляд справи у заочному порядку, суд приймає до уваги, що справа перебуває в провадженні суду з 23.10.2019 року, тобто вже 11 місяців, за даний період часу відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, не висловив будь-яких заперечень щодо своєї незгоди з позовними вимогами позивача, більш за це при неможливості його особистої участі при розгляді справи відповідач мав можливість надати відзив суду або будь-які заперечення з приводу позовних вимог позивача, подати свої докази щодо невизнання позовних вимог позивача, чого відповідачем не було зроблено або надати іншій компетентній особі права на представлення його інтересів в суді, відповідачем вже 6 разів подавались заяви про відкладення судового розгляду або він просто не з`являвся без поважних причин. Так, відповідачем були подані заяви про відкладення судових засідань, призначених на 21.01.2020р. (ар.с.39), на 20.02.2020р. (ар.с.42), на 18.03.2020 (ар.с.47-48), на 15.04.2020р. (ар.с.50-51), на 18.05.2020р. (ар.с.55-56), на 21.08.2020р. (ар.с.63) тому судом відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що 05 червня 2019 року о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_2 , керуючи велосипедом «TITAN EGOIST» по проспекту Ювілейному у місті Кам`янське Дніпропетровської області, виконуючи поворот ліворуч, на дорозі де існує дві смуги для руху у кожному напрямку, не переконався в безпеці свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку по лівій смузі, внаслідок чого автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження.
Постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 14).
Проведення судової автотоварознавчої експертизи оплачено ОСОБА_1 14.07.2019 року у розмірі 1000,00 гривень (предоплата) та 19.07.2019 року у розмірі 1500,00 гривень на рахунок ЧП ОСОБА_3 , що підтверджено квитанціями, долученими до матеріалів справи (а.с. 25).
Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 червня 2019 року по справі № 207/1956/2019, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначене покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. (а.с. 14).
Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 червня 2019 року, що набрала законної сили, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Renault Megane Scenic, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .
За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Renault Megane Scenic, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 10).
До сьогоднішнього дня позивач не отримав ніякого відшкодування з боку відповідача.
Відповідно до норм п.п. 8,9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, з огляду на правомірність вимог позивача ОСОБА_1 щодо відшкодування на його користь відповідачем ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, належного позивачу на праві власності, відповідачем також має бути відшкодовано на користь позивача документально підтверджені збитки, понесені останнім задля оплати вартості проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 500,00 грн.
Відшкодування інших затрат пов`язаних з направленням поштової кореспонденції, тощо, даною нормою не передбачено, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх відшкодування.
Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в рахунок відшкодування збитків, понесених задля оплати вартості проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 28 вересня 2020 року.
Суддя І.М. Юрченко