ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6003/20 Справа № 200/1811/19 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В.І. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року по справі за поданням начальника Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2019 року начальник Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме: на земельну ділянку, площею 0,0512 га. (кадастровий номер :11:001:0025), що знаходиться на території садового товариства «;Дніпровська рів`єра» с. Новоолександрівка Дніпропетровської області та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 0210.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ДРНО Чаладзе Г.О. за № 2552, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Вказане подання мотивоване тим, що на виконанні у Шевченківському відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк кредитної заборгованості в розмірі 598306,51 грн.. Заявник вказує, що боржник не виконує своїх зобов`язань по сплаті боргу, однак має у своїй власності не зареєстроване в установленому законом порядку нерухоме майно.

Враховуючи викладене, просив відповідно до ч.4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 440 ЦПК України звернути стягнення на нерухоме майно боржника, визнати власником нерухомості ОСОБА_1 та зобов`язати державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року подання начальника Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задоволено в повному обсязі, а саме, суд вирішив звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,0512 га., що розташована за адресою: Дніпропетровська область, с. Новоолександрівка, садове товариство «Дніпровська рів`єра», кадастровий номер :11:001:0025, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку. Визнати власником земельної ділянки площею 0,0512 га., що розташована за адресою: Дніпропетровська область, с. Новоолександрівка, садове товариство «Дніпровська рів`єра» ОСОБА_1 .. Зобов`язати державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0512 га., що розташована за адресою: Дніпропетровська область, с. Новоолександрівка, садове товариство «Дніпровська рів`єра» за ОСОБА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвала суду мотивована тим, що державним виконавцем вживалися всі можливі заходи в рамках виконавчого провадження, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема виносилася постанова про накладення арешту на майно, надано докази на підтвердження неможливості звернення стягнення на нерухоме майно на підставі виконавчих листів у передбачений законом спосіб, а матеріали заяви містять відомості того, що боржнику ОСОБА_1 достовірно відомо про існування відкритого виконавчого провадження щодо нього та його навмисне ухилення від виконання судового рішення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати в частині визнання власником земельної ділянки ОСОБА_1 та в частині зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових на нерухоме майно.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що нормами чинного законодавства не передбачено визнання права власності за боржником по за його волею та зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Задовольняючи подання начальника Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, суд першої інстанції виходив з наявності законних та обґрунтованих підстав для його задоволення.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що на виконанні Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 54037364 з примусового виконання виконавчого напису № 11148, виданого 14.12.2006 року приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 598306,51 грн..

Зі змісту подання та доданих матеріалів справи вбачається, що боржнику ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2006 року, належить земельна ділянка, площею 0,0512 га, що знаходиться на території садового товариства «Дніпровська рів`єра» с. Новоолександрівка Дніпропетровської області.

Встановлено, що право власності за боржником на вказану нерухомість не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Крім того, встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває в іпотеці АТ КБ «Приватбанк» на підставі іпотечного договору ВЕС 027881-ВЕС 027884 від 02.10.2006 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 ..

Вказаний договір укладений, саме в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 29.09.2006 року.

Підставою для звернення начальника відділу ДВС до суду з відповідним поданням стала та обставина, що вказане нерухоме майно не оформлене належним чином.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У відповідності до ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку, як юридичного факту.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності лише 01.01.2013 року та не зобов`язував власників нерухомого майна право власності, на яке було зареєстровано у встановлений на той час законодавством спосіб, здійснювати повторну реєстрацію права власності у електронному реєстрі.

Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 81-1 Постанови КМУ від 25.12.1015 року за № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація похідного речового права на земельну ділянку, право власності на яку виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку (крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) на підставі заяви про державну реєстрацію прав.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку у разі подання заяви про державну реєстрацію прав набувачем похідного речового права на таку земельну ділянку може здійснюватися без подання заявником документа, на підставі якого виникло право власності, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та до моменту автоматизованого перенесення до Державного реєстру прав записів (відомостей) про речові права та обтяження на земельні ділянки з Державного реєстру земель.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення подання в частині звернення стягнення на земельну ділянку, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, так як державним виконавцем вживалися всі можливі заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема виносилася постанова про накладення арешту на майно, надано докази на підтвердження неможливості звернення стягнення на нерухоме майно на підставі виконавчих листів у передбачений законом спосіб, а матеріали заяви містять відомості того, що боржнику ОСОБА_1 достовірно відомо про існування відкритого виконавчого провадження щодо нього та його навмисне ухилення від виконання судового рішення.

Законність ухвали в цій частині колегією суддів не переглядається, так як не є предметом апеляційного оскарження.

Між тим, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку, та зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так як ст. 50 ЗУ Про виконавче провадження та ст. 440 ЦПК України передбачено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно, а не про визнання права власності на це майно.

З урахуванням викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість подання начальника Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині визнання ОСОБА_1 власником земельної ділянки та зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ним, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, ухвала в оскаржуваній частині як така, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні подання начальника Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання ОСОБА_1 власником земельної ділянки та зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В іншій частині ухвала підлягає залишенню без змін, так як не є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 420,40 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року - скасувати в частині визнання ОСОБА_1 власником земельної ділянки, площею 0,0512 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, с. Новоолександрівка, садове товариство «Дніпровська рів`єра», кадастровий номер :11:001:0025, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку та в частині зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0512 га., що розташована за адресою: Дніпропетровська область, с. Новоолександрівка, садове товариство «Дніпровська рів`єра», кадастровий номер :11:001:0025 за ОСОБА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У задоволенні подання начальника Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання ОСОБА_1 власником земельної ділянки та зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відмовити.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Стягнути з Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко