_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/966/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (спадкодавець), про що було складено відповідний актовий запис, та підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.04.2019 серія НОМЕР_1 , яке видане 97200017 Комітетом РАГС адміністративного департаменту Адміністрації міста Тюмені. ОСОБА_4 залишила заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мирончуком В.В., 07.07.2010 року за реєстровим №775. Спадкоємцем за заповітом було визначено ОСОБА_1 (дочка спадкодавця), ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця, входить 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтво про право власності на житло від 14 червня 2002 року за № НОМЕР_2 , видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради. Окрім позивача, спадкоємцями, які заявили свої права на спадщину, є інші діти спадкодавця: ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_3 (дочка).

23.08.2019 року ОСОБА_2 до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса було подано заяву про прийняття спадщини за законом та заведено спадкову справу № 1101/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

27.09.2019 року позивачем було подано до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса заяву про прийняття спадщини за заповітом та оригінал заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мирончуком В.В., 07 липня 2010 року за реєстровим № 775.

08.10.2019 року до нотаріальної контори знову звернулася відповідач ОСОБА_2 . Нею було подано дві нотаріально посвідчені заяви.

Перша заява від ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом, справжність підпису на якій була засвідчена 12.08.2019 року ОСОБА_5 , нотаріусом нотаріального округа міста Лабитнанги Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації.

Друга заява від ОСОБА_3 про відмову від спадщини за законом на користь ОСОБА_2 , справжність підпису на якій була засвідчена 14.09.2019 року ОСОБА_6 , нотаріусом нотаріального округа міста Салехард Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації.

Як вважає позивач, з урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_2 , як особа, що подала заяву про прийняття спадщини, не є непрацездатною особою, а тому не має право на обов`язкову частку у спадщині після померлої ОСОБА_4

17.10.2019 року на ім`я ОСОБА_3 було підготовлено лист Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса щодо неможливості відмови від права на обов`язкову частку у спадщині на користь іншого спадкоємця, та що вона є спадкоємцем на обов`язкову частку у спадщині.

Таким чином, станом на день подання позовної заяви, хоч позивач і зробив усі необхідні дії у визначений законом щодо прийняття спадщини, але позбавлений можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину, у вигляді 1/2 частки квартири, яку їй заповідала спадкодавець з огляду на подані заяви про прийняття та відмову від спадщини ОСОБА_3 .

У зв`язку із поданням заяви ОСОБА_3 , як особи яка має право на обов`язкову частку у спадщині, про відмову від обов`язкової частки у спадщини на користь іншої особи, виникає спір щодо розподілу часток у спадщині

Представник позивача просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просять визнати право власності в порядку спадкування на 1/12 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кожною. Первісний позов відповідачі не визнають, свої позовні вимоги просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . ОСОБА_4 залишила заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мирончуком В.В., 07.07.2010 року за реєстровим №775. Спадкоємцем за заповітом було визначено ОСОБА_1 (дочка спадкодавиці), ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавиці, входить 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 ,

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи положення ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, у своїй зустрічній позовній заяві Позивачі посилаються на те, що за час життя спадкодавцем - ОСОБА_4 «було залишено заповіт у 2010 році, який підлягає сумніву, оскільки спадкодавець близько 2006 року мала важкі проблеми зі здоров`ям, які прогресували... Спадкодавець з приводу цієї хвороби зверталась до лікарні».

Разом з тим, Позивачами за зустрічним позовом не було надано будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість ОСОБА_4 усвідомлювати значення своїх дій на момент складення заповіту.

Вищенаведені твердження Позивачів не підтверджуються жодними доказами, наявними в матеріалах справи. Як вже зазначалось у позовній заяві, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишила заповіт на все належне їй майно на користь Відповідача. Зазначений заповіт є дійним, складеним відповідно до вимог чинного законодавства та таким, що виражає волю спадкодавця.

Усі посилання Позивачів на те, що заповіт підлягає сумніву, є припущеннями та їх домислами, які не знаходять жодного правового обґрунтування та не підкріплені жодними доказами, які б могли вказувати на причинно-наслідковий зв`язок між хворобою заповідача та складанням заповіту саме на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 та 5 ст. 1254 ЦК України заповідач наділений правом у будь-який час скасувати заповіт, скласти новий заповіт або внести до заповіту зміни.

ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мирончуком В. В. від 07.07.2010 року за реєстровим № 775. Водночас померла спадкодавець 14.04.2019 року, тобто за спливом майже 9 років з моменту складення заповіту.

Той факт, що протягом зазначеного проміжку часу заповідач не вчинила жодних дій, направлених призначення інших спадкоємців або зміну обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом, свідчить про дійсність намірів ОСОБА_4 розпорядитись спадщиною у вигляді 1/2 частки квартири на користь Позивача.

У зустрічній позовній заяві зазначено, що Позивач ОСОБА_2 «довгий період працювала у шкідливих умовах, тому її пенсійний вік є законним та відповідає її стану здоров`я та обставинам праці; ...є пенсіонеркою, непрацездатною особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині після померлої матері».

Водночас згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого ст. 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Позивач 1 отримує пенсію за віком, що підтверджується НОМЕР_3 , виданим 15.03.2015 року, відповідно до якого Позивачу 1 призначена пенсія по старості. Наведене свідчить про досягнення Позивачем 1 віку, при настанні якого законодавством держави громадянства Позивачу 1 передбачається виплата пенсії.

Водночас, як вже зазначалося у Інформаційному листі щодо відсутності права на обов`язкову частку у спадщині від 18.10.2019 року, адресованому Позивачу 1, відповідно до ст. 45 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно.

Згідно з п. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п. З ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по ЗО вересня 1956 року включно;

55років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

56років - які народилися з 1 квітня 1957 року по ЗО вересня 1957 року;

56років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57років - які народилися з 1 квітня 1958 року по ЗО вересня 1958 року;

57років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58років - які народилися з 1 квітня 1959 року по ЗО вересня 1959 року;

58років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Разом з тим, з огляду на дані, що містяться у Паспорті громадянина Російської Федерації № НОМЕР_4 Позивач 1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заповідач ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 16.04.2019 року.

Враховуючи викладене, на момент відкриття спадщини вік Позивач 1 складав 54 роки, а тому Позивач ОСОБА_2 не є особою, яка досягла встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та не мала права на обов`язкову частку у спадщині.

Стосовно посилання Позивача ОСОБА_7 на наявність пільгових умов для отримання пенсії відмітимо, що в силу ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Водночас Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 не зазначено, який саме вид діяльності вона здійснювала, не обгрунтовано належності виконуваної роботи до робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Крім того, підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є насамперед підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня. З урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 року № 442 віднесення робіт до категорії із шкідливими і важкиим умовами праці та визначення права працівників на пільги і компенсації за роботу в цих умовах відбувається на підставі результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці.

Відповідних результатів атестації робочого місця Позивача також не надано.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Таким чином, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 не є непрацездатною особою та, як наслідок, не має права на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_4 .

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 , у свою чергу, наголошує на тому, що «...була введена в оману позивачкою сестрою ОСОБА_1 , котра непорядним шляхом оформила на себе заповіт, скориставшись станом хворої матері...вона безсоромним та обманним шляхом отримала у хворої матері заповіт на дану квартиру, тому саме її право на частку в даній квартирі підлягає сумніву». Із висловлювань Позивача не зрозуміло, в чому саме був зумовлений обманний шлях при отримані заповіту від її матері і яким саме доказом він підкріплений, на підтвердження своїх висловлювань. Адже жодного доказу, який свідчив би про протиправність поведінки ОСОБА_1 , її вплив на сам процес посвідчення заповіту та вплив на волевиявлення заповідача - надано не було

При цьому заповіт відповідає вимогам закону щодо його форми, зокрема, викладений у вигляді письмового документу, підписаний безпосередньо заповідачем у присутності нотаріуса, без свідків, посвідчений нотаріусом, який перевірив дієздатність заповідача і з`ясував його дійсну волю щодо розпорядження його майном на випадок його смерті. Нотаріусом було повністю дотримано порядок посвідчення заповіту, а Позивачами не доведено таких порушень складення заповіту, які б вели до його недійсності.

У матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена Заява про відмову від спадщини від 14.09.2019 року, зареєстрована в реєстрі за № 89/2б-н/89-2019-2-1721, відповідно до якої ОСОБА_3 відмовилась від частки у спадщині на користь ОСОБА_2 . При цьому, в самій заяві зазначено, що положення про те, що відмова від спадщини не може бути змінена чи скасована, не допускається відмова від спадщини із застереженням або під умовою ОСОБА_3 зрозумілі. Позивачем у відповідь на вищевказану заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 , яка надійшла 16.10.2019 року за вхідним № 5204/02-14 було отримано Інформаційний лист Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса щодо неможливості відмови від права на обов`язкову частку у спадщині на користь іншого спадкоємця. У наведеному листі роз`яснено, що Позивач ОСОБА_3 є непрацездатною особою, тому має право на обов`язкову частку у спадщині.

Однак оскільки відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України право на обов`язкову частку у спадщині зумовлене непрацездатністю, неповноліттям тощо, тобто особистісними ознаками конкретного суб`єкта, відмова від права на спадкування обов`язкової частки не може бути адресною, тобто на користь іншої особи.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Єдиним винятком може бути відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до п. 5.9 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер.

У наведених положеннях наголошено на особистому характері права на обов`язкову частку у спадщині та на неможливості відмовитись від цього права на користь іншої особи.

Крім того, у зустрічній позовній заяві неодноразово наголошувалось на тому, що Відповідач «обманним шляхом отримала заповіт на квартиру».

Водночас згідно з ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

При цьому підставою для визнання заповіту недійсним є абсолютна неспроможність заповідача в момент складання заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (Постанова Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.10.2016 у справі № 343/1571/14-ц).

Однак матеріали справи не містять доказів стосовно того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

В свою чергу, Відповідачем за зустрічним позовом було дотримано усіх передбачених цивільним законодавством вимог для отримання спадщини за заповітом, зокрема, на виконання вимог ст.ст. 1269-1270 ЦК України подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частки квартири підлягають задоволенню, а у задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/12 частки квартири необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 (про визнання права власності в порядку спадкування на 1/12 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 (про визнання права власності в порядку спадкування на 1/12 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ), - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено у строк до 26.12. 2020 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.