Справа № 570/1545/19
Номер провадження 2/570/140/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ "ПриватБанк") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н від 24 листопада 2016 року, згідно якого відповідачці надано кредит в розмірі 25000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, пізніше кредитний ліміт було збільшено, позивач виконав свої зобов`язання, однак відповідачка не виконує взяті на себе обов`язки по погашенню кредиту, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору в сумі 69519 гривень 87 копійок та судові витрати по справі.

Представник позивача, АТ КБ "ПриватБанк", в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника банку Гаренко Н.В. до суду надійшла відповідь на відзив в якому вона зазначила, що підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку та договорі банківського обслуговування в цілому, оскільки все це складає договір банківського обслуговування. Укладення кредитного договору таким чином не суперечить чинному законодавству. Своїм підписом в Анкеті-заяві від 24 листопада 2016 року відповідачка погодилася з усіма істотними умовами договору, запропонованими банком. Щодо правомірності нарахування неустойки зазначила, що нарахування здійснюється у відповідності до умов договору. Стосовно отримання відповідачем кредитних коштів та картки зазначила, що з виписки по картрахунку вбачається, що відповідачці було видано кредитну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідачка користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, що є підтвердженням того, що відповідачка отримувала картку "Універсальна", оскільки без такої проведення вказаних операцій є неможливим. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту зазначила, що Умовами та Правилами банку встановлено, що кредитний ліміт надається банком на власний розсуд, клієнт приймає такий ліміт, а відповідальність наступає лише в момент використання кредитного ліміту. Щодо перевищення розміру тіла кредиту над розміром кредитного ліміту зазначила, що відповідачка скористалася сервісом "Миттєва розстрочка", суть якої полягає в тому, що коли під час списання чергового місячного платежу по "Миттєвій розстрочці" відповідачкою було використано всю суму кредитного ліміту, списання коштів було здійснено за рахунок овердрафту, що і спричинило перевищення тіла кредиту над розміром встановленого кредитного ліміту. Стосовно постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року зазначила, що обставини справи, яка переглядалася Верховним Судом і дана справа не є тотожними, тому висновки, викладені у вищезгаданій постанові у даному випадку застосовувати неправомірно. Щодо строку дії картки і строку позовної давності вказала, що ці строки на момент звернення не пропущені, оскільки картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Також зауважила, що згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідачка до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про те, що відповідачка знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором, тому посилання відповідачки про те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування не має прийматися судом до уваги. Виходячи з вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином.

Представник відповідачки, адвокат Панчелюга К.М., в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Від неї надійшов лист, в якому вона повідомила, що не є представником відповідачки, у зв`язку із розірванням договору надання правової допомоги. В період дії договору про надання правової допомоги, від неї до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що з тексту позовної заяви та доказів, поданих суду АТ КБ "ПриватБанк", зокрема Анкети заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриваБбанку від 24 листопада 2016 року неможливо встановити щодо надання якої саме банківської послуги вона укладена, в ній не міститься жодних відомостей, про суму коштів, яка надається в кредит, відсоткової ставки, розміру штрафів та пені, які будуть застосовуватися у випаду порушення зобов`язань, інформація щодо строку дії картки, її номеру, ні в позові ні в додатках до нього не надана. Вказана в позові сума 25000,00 гривень, які нібито позивачем було надана відповідачу у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок нічим не підтверджено, номер рахунку, на який було зараховано вищезгадану суму не вказано, і навіть при зазначенні такої суми кредитного ліміту, з позову вбачається, що тіло кредиту складає 52927,54 гривень, яка є більшою ніж у два рази суми кредитного ліміту, при цьому відомостей про зміну суми кредитного ліміту суду не надано, а тому визначити якою сумою кредитного ліміту скористалася відповідачка, встановити неможливо. Вказує також, що матеріали справи не містять підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови кредитного договору, що додані банком до позовної заяви. Враховуючи викладене зазначила, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, в тому числі стосовно стягнення судових витрат по справі. Крім того зазначає, що розрахунок заборгованості за договором б/н від 24 листопада 2016 року, який доданий до позовної заяви не є доказом отримання відповідачкою суми кредитних коштів, оскільки не є первинним бухгалтерським документом, визначити з даного розрахунку період за який виникла заборгованість неможливо. Також звернула увагу суду на постанову Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року, з якої вбачається, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач у своєму позові зазначає, що 24 листопада 2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ "ПриватБанк") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідачці надано кредит в сумі 25000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання і своєчасно не сплачувала заборгованості по кредиту, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 19 лютого 2019 року становить 69519 гривень 87 копійок, що підтверджено відповідним розрахунком, долученим до позовної заяви. Ця заборгованість складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 52927,54 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 9701,81 грн., нарахованою пенею за прострочене зобов`язання в сумі 2753,86 грн., нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 350 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 3286,66 грн.

Дійсно, 24.11.2016 року відповідачка ОСОБА_2 , як клієнт банку, підписала надруковану "Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку", після чого отримала картку, про що свідчить її підпис у зазначеній анкеті-заяві.

Однак, "Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку" не містить даних про отримання відповідачем зазначеної суми кредиту.

Разом з цим, у заяві зазначено, що відповідачка згідна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, обов`язок клієнта, зокрема погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.2.1.1.7.6 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Пунктом 2.1.1.2.4 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено, що підписання цього договору є прямим і безумовним, згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.1.1.7.11 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

АТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ "ПриватБанк", який в свою чергу є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ "ПриватБанк", у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з ЗАТ КБ "ПриватБанк" на ПАТ КБ "ПриватБанк", а згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7 Статуту АТ КБ "ПриватБанк".

Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідачка порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Між тим, судом критично оцінені доводи представника позивача про встановлення штрафних санкцій у вигляді заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 9701,81 грн., нарахованою пенею за прострочене зобов`язання в сумі 2753,86 грн., нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 350,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 3286,66 грн.

З письмового розрахунку, доданого до позову вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за кредитним договором нарахована пеня в сумі 2753,86 грн. та 350,00 грн. Водночас, за вказане порушення до ОСОБА_2 також застосований штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 3286,66 грн. (процентна складова).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з чим у задоволенні вимог про стягнення штрафів необхідно відмовити.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Згідно ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У заяві позичальника від 24.11.2016 року процентна/відсоткова ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема: заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також пеню за прострочене зобов`язання та пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від24.11.2016 року, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитної карти "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка ОСОБА_2 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24.11.2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (28.03.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, що стосується заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 9701,81 грн., нарахованою пенею за прострочене зобов`язання в сумі 2753,86 грн., нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 350 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 3286,66 грн., то суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідачки на користь АТ КБ "ПриватБанк" зазначених сум, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 24.11.2016 року, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_2 АТ КБ "ПриватБанк" дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливлює покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 14-131цс19.

Проте, оскільки відповідачка відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту, і з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 52927,54 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Тому позов підлягає до часткового задоволення.

Доводи представника відповідачки про тре, що сума тіла кредиту завищена, оскільки позивач в своєму позові вказує, що відповідачу було надано кредитний ліміт в сумі 25000,00 грн., а стягненню підлягає сума 52927,54 грн., спростовується доводами позивача про те, що відповідачкою було використано послугу банку "Миттєва розстрочка", яка надається держателям платіжних карток "Універсальна" та "Універсальна Gold". Про це відповідачка не знати не могла, оскільки користувалася кредитними коштами, наданими їй позивачем, на власний розсуд, що вбачається із виписки про рух коштів по рахунку, а тому має відповідати за зобов`язаннями.

В зв`язку з частковим задоволенням позову, судові витрати покладаються на сторін у відповідності до ст.141 ЦПК України. Але оскільки позивачем сплачена мінімальна сума судового збору, то не дивлячись на зменшення суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки, судовий збір в повному обсязі необхідно стягнути з відповідачки.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.207, 509, 526, 549, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (скорочено АТ КБ "ПриватБанк"):

- заборгованість по кредитному договору № б/н від 24 листопада 2016 року станом на 19 лютого 2019 року в сумі 52927 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять сім) гривень 54 копійки;

- сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (скорочено АТ КБ "ПриватБанк"), що знаходиться за адресою: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, № 50, , рахунок № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та відшкодування судових витрат), МФО 305299.

Відповідачка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 21 серпня 2006 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Суддя Остапчук Л.В.