Справа № 519/893/18
Номер провадження 2/504/785/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань - Сокурцової Т.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Рєутова Б.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Швачко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2018р. ОСОБА_1 звернулася до Южного міського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини впродовж шести місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили після смерті сина ОСОБА_4 , оголошеного померлим, відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області від 08.12.2017р.

Позов обґрунтовано тим, що з червня 2013 р. припинився зв`язок з її сином ОСОБА_4 , який на той час проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про місце його знаходження не відомі до теперішнього часу. Вона зі своєї сторони приймала усі залежні від неї заходи для розшуку сина, до останнього часу чекала на його повернення, а тому не зверталася до суду із заявою про оголошення його померлим. 13.09.2018 р. вона отримала листа від приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу, з якого довідалася, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після смерті сина ОСОБА_4 та 19 червня 2018р. із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась відповідач її онука ОСОБА_2 . Вона одразу у день отримання листа 13.09.2018р. виїхала до м. Бердянськ Запорізької області, де довідалась від нотаріуса 17 вересня 2018 р. про те, що відповідач ОСОБА_3 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 надала копію рішення Южного міського суду Одеської області про оголошення ОСОБА_4 померлим. До 17 вересня 2018 р. їй було невідомо про наявність рішення суду про оголошення ОСОБА_4 померлим. Саме з цієї причини вона не могла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 у встановлений законом строк після оголошення ОСОБА_4 судом померлим. Тому вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті сина з поважної причини, пов`язаної з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Барановської З.І. від 14.11.2018р. провадження у вказаній справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.04.2019р. задоволено заявлений самовідвід судді Южного міського суду Одеської області Барановської З.І. від розгляду вказаної цивільної справи.

Відповідно до розпорядження голови Южного міського суду Одеської області від 23.04.2019р. справу передано на розгляд до Комінтернівського районного суду Одеської області.

10.05.2019р. справа надійшла на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області та розподілена судді Жовтан П.В.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду одеської області Жовтан П.В. від 13.05.2019р. справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.06.2019р. задоволено клопотання представника позивача-адвоката Рєутова Б.О., витребувано у приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу ГТУЮ у Запорізькій області Чуєвої Т.Т. копію спадкової справи майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.10.2019р. відповідач ОСОБА_2 надала до Комінтернівського районного суду Одеської області заперечення проти позовних вимог, згідно яких вона не згодна з позовною заявою повністю, просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що позивач не надала суду доказів наявності у неї перешкод для подання заяви про вступ до спадщини. При цьому посилалася на правову позицію, викладену в постановах ВСУ, згідно яких якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть того, то підстави для додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З метою дотримання прав відповідача та розуміння її позиції щодо суті позовних вимог, вказане заперечення було долучено до матеріалів справи та прийнято судом, однак суд зазначає те, що згідно ст.178 ЦПК України, відповідач викладає свої заперечення проти позову у відзиві, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Вимоги щодо форми та строків подання відзиву відповідачем ОСОБА_2 були порушені, оскільки ухвала про відкриття провадження разом із позовною заявою із додатками отримані відповідачем 19.12.2018р., що підтверджено відповідною відміткою на зворотному поштовому повідомленні, проте суд вважає необхідним для повного, всестороннього та об`єктивного розгляду спору, надати правову оцінку твердженням відповідача.

Ухвалою суду від 01.10.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу досудового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Рєутов Б.О. позовні вимоги підтримали повністю, надали усні та письмові пояснення, згідно яких з жовтня 2013р. позивач ОСОБА_1 , разом зі своєю онукою ОСОБА_2 , звернулись із заявою до Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області про вжиття заходів до розшуку її сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Нова Дофінівка, який мешкав в АДРЕСА_1 та працював на посаді кока у ТОВ «Черномортехфлот», якого 05.06.2013р. в порту м.Керч висадили з корабля і на час подання заяви його місце знаходження було невідомо. На підставі їх заяви про розшук ОСОБА_4 , їм було надано Витяг з ЄРДР за № 0006204. Після подання заяви до органів досудового розслідування вона майже постійно зверталася до слідчого, який вів цю справу, з метою отримання будь-якої інформації про сина, однак нічого відомо не було. Вона разом із відповідачем ОСОБА_2 неодноразово приїздили в м.Бердянськ поспілкуватися зі слідчим, розповісти йому відомі факти та інформацію, яка, можливо сприяла б розшуку сина. Останнього разу вона була у слідчого в 2016р. Так, 13.09.2018р. вона отримала лист від приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Чуєвої Т.Т., з якого дізналася що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті її сина ОСОБА_4 . По прибуттю до м.Бердянськ приватний нотаріус Чуєва Т.Т. повідомила, що відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області від 08.12.2017р. за заявою відповідача ОСОБА_2 її сина ОСОБА_4 оголошено померлим. Вказане рішення набрало законної сили 19.12.2017р. Від нотаріуса вона також дізналася, що 19.06.2018р. ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини, яка залишилася за її сином після оголошення його померлим. У зв`язку із тим, що вона до прибуття до нотаріуса не знала про існування рішення суду про визнання ОСОБА_4 померлим, нею було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Весь цей час вона сподівалася, що може з`явитися інформація про місцезнаходження сина, розуміла, що справа розслідується, і якщо виникне будь-яка інформація вона одразу про це буде повідомлена. В свою чергу відповідач таємно від неї подала заяву до Южного міського суду Одеської області про оголошення її сина померлим, про що вона дізналася тільки в нотаріуса. Вважає, що відповідач по справі навмисно не повідомила її про подання заяви до суду, про те, що взагалі суд слухав вказану справу та прийняв рішення про оголошення її сина померлим, з метою перешкоджання їй вступу до спадщини та самостійного єдиновладного заволодіння усім майном спадкодавця. Також її дивує, що про судове провадження її не повідомила і свідок по справі - колишня дружина сина, а саме, - ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що разом з донькою активно займається пошуком її сина, але чомусь не довела до суду, що разом з ними пошуком свого сина займається і його мати. Після оголошення її сина померлим, відповідачка,- донька її сина, будь-яких дій та заходів, пов`язаних з поминками свого батька, як це завжди прийнято в народі та між родичами, близькими, сусідами та товаришами померлого, відкрито та офіційно не проводила.

Як приклад «маніпуляцій» з боку відповідачки стосовно бажання одноосібно отримати спадщину, позивач зазначає, що заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини, яка посвідчена приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. і знаходиться в матеріалах спадкової справи нотаріуса ОСОБА_6 , зареєстрована 19 червня 2018р. реєстраційний № 991, тобто в останній день 6-ти місячного терміну передбаченого законом для прийняття спадщини. Вказана заява отримана нотаріусом Чуєвою Т.А. за місцем відкриття спадщини, тобто в м. Бердянськ, лише 05.07.2018р. Тому, позивач вважає, що відповідачка свідомо та спрямовано подала заяву про прийняття спадщини в останній день строку з метою не дати можливості своєчасно розшукати та сповістити ОСОБА_1 про відкриття спадщини, та про те, що вона також є законним спадкоємцем і що їй необхідно подати відповідну заяву в 6-ти місячний термін. Також, в заяві ОСОБА_2 про прийняття спадщини є повідомлення про існування крім неї, ще одного спадкоємця за законом, а саме - мати спадкодавця (позивача), проте відповідачка чомусь не спромоглась згадати адресу мешкання своєї бабусі; адресу будинку в якому вона народилась і в якому вона виховувалась майже все своє життя, а вказала тільки, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: Одеська область. І лише завдяки тому, що приватний нотаріус Чуєва Т.А., чітко виконала вимоги закону, а саме, подала відповідні запити з метою встановлення місця реєстрації спадкоємиці ОСОБА_1 , це надало можливість сповістити позивачку про відкриття спадщини, можливість подати заяву про її прийняття та позовну заяву до суду про надання додаткового строку для її прийняття.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник-адвокат Швачко О.В., в судовому засіданні підтримали надані заперечення проти позову, вважали, що обставини, на які посилається позивач не є, підставами для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. При цьому відповідач пояснила, що її бабуся позивач ОСОБА_1 знала про те, що батько зник, до цього тривалий час не спілкувалася з сином. І тільки зараз, коли справа почала стосуватися спадкового майна, проявила зацікавленість. Спочатку вони разом їздили до м.Бердянськ, що цікавитися ходом розшуку ОСОБА_4 , потім бабуся їздити перестала. Про те, що Южним міським судом Одеської області розглядалася справа про визнання ОСОБА_4 померлим та про рішення суду, вона ОСОБА_1 не казала, пояснивши, що вона не зобов`язана її повідомляти.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона знайома із сторонами по справі на протязі 30 років. Так, восени 2013р. ОСОБА_2 повідомила бабусю ОСОБА_1 про те, що батько ОСОБА_8 зник, вони разом їздили шукали його, однак це не дало результатів. 13.09.2018р. вони із ОСОБА_1 дізналися із листа нотаріуса про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 . Наступного дня вони поїхали до нотаріуса в м.Бердянськ, де взнали про те, що ОСОБА_8 за рішенням суду був оголошений померлим. ОСОБА_9 нічого їм про це не повідомляла.

Вислухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 перебував у розшуку Бердянського МО ГУМВС України в Запорізькій області як зниклий без вісти, з яким на початку червня 2013 року було втрачено родинний зв`язок, що вбачається із копії відповідного оголошення.

Крім того, з відповіді Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області на адвокатський запит №1024/5012-2020 від 14.01.2020р., вбачається, що в провадженні Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходилося кримінальне провадження, внесено до ЄРДР №0006204 від 03.10.2013р., кваліфіковане за ч.1 ст.115 КК України за фактом безвісного зникнення ОСОБА_4 . Досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню проводились слідчим СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Гапєєвим В.І. В ході досудового розслідування, 10.10.2013р. в якості свідка допитувалась ОСОБА_1 , в ході чого надавала відомі їй показання з приводу можливого місцезнаходження ОСОБА_4 , а також кола його спілкування. Також відповідно до інформації, наданої оперативним співробітником Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 ОСОБА_1 приймала безпосередню участь у проведенні розшукових заходів щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 .

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про документ, що підтверджує факт смерті рішення Южного міського суду Одеської області про оголошення особи померлою №519/313/17 від 08.12.2017р., видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

До матеріалів спадкової справи долучено копію вказаного рішення, виготовленої з ЄДРСР.

19.06.2018р. у приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. відповідач ОСОБА_2 склала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , вказавши, що крім неї є ще спадкоємці за законом: мати ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: Одеська область.

Вказана заява ОСОБА_2 надійшла до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Чуєвої Т.Т. 05.07.2018р. о 15 год. 40 хв.

Для встановлення місця проживання ОСОБА_1 , приватний нотаріус Чуєва Т.Т. 03.08.2018р. звернулася із відповідними запитами до Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Бердянської міської ради, а також до адресно-довідкового бюро при ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області.

Після встановлення місця реєстрації ОСОБА_1 , приватний нотаріус Чуєва Т.Т. листом вих.33Б/02-14 від 05.09.2018р. повідомила останню про те, що 19.12.2017р. відкрилася спадщина після смерті її сина ОСОБА_4 , 19.06.2018р. із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася ОСОБА_2 . Крім того, нотаріус повідомила, що у встановлений законом строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини.

Вказаний лист отримано ОСОБА_1 13.09.2018р., що вбачається із копії зворотного поштового повідомлення з відміткою «Укрпошти».

17.09.2018р. ОСОБА_1 особисто подала приватному нотаріусу Чуєвій Т.Т. заяву, в якій вказала, що їй стало відомо з листа нотаріуса, що відкрито спадщину її сина ОСОБА_4 та повідомила, що вона буде звертатися до суду, оскільки не знала, що його визнано померлим.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.ст.1221, 1222, 1223 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З врахуванням доказів, описаних вище, суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що вона отримала лист нотаріуса з якого дізналася про відкриття спадщини лише 13.09.2018р., тобто вже тоді коли строк прийняття спадщини, сплив знайшли своє документальне підтвердження.

Одночасно, суд, не вдаючись в оцінку рішення Южного міського суду Одеської області від 08.12.2017р., враховує, що дійсно позивач ОСОБА_1 не була залучена у справі про визнання її сина ОСОБА_4 померлим в якості заінтересованої особи, не приймала участі у вказаному судовому процесі, відповідно, можливо зробити висновок, що їй взагалі не було відомо про вказане рішення суду.

Крім того, згідно п.п.1.2, 3.2 Глави 10. Видача свідоцтв про право на спадщину, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

З врахуванням того, що ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини в останній день шестимісячного строку прийняття спадщини 19.06.2018р., враховуючи, що вказана заява надійшла до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвій Т.Т. 05.07.2018р., тобто після спливу встановленого законом строку прийняття спадщини, нотаріус не мав реальної можливості виконати вимоги Порядку щодо своєчасного сповіщення та роз`яснення ОСОБА_1 право подачі заяви про прийняття спадщини.

Також, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, враховує поведінку відповідача ОСОБА_2 в судових засіданнях, яка підтвердила, що вона своїй бабусі позивачу ОСОБА_1 про існування рішення суду про оголошення ОСОБА_4 померлим та про заведення спадкової справи нічого не казала, бо не зобов`язана її повідомляти.

Таким чином, з врахуванням дії принципу ст.62 Конституції України, згідно якої усі сумніви тлумачаться на користь особи, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не була обізнана про відкриття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 .

Стосовно посилань відповідача ОСОБА_2 у своїх запереченнях на постанови ВСУ, згідно яких якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть того, то підстави для додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, суд зазначає наступне.

Так, Постановою Верховного суду від 26.06.2019р. по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про оголошення спадкодавця померлим є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд вважає, що за вказаних обставин, те, що позивач ОСОБА_1 дізналася про наявність рішення суду про оголошення її сина померлим, що відбулося після спливу шестимісячного строку прийняття спадщини, можна вважати поважною причиною пропуску строку. Крім цього, строк який минув для прийняття спадщини до дня звернення із позовом до суду є незначним.

Представник відповідача адвокат Швачко О.В. заявив клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутня письмова згода ОСОБА_9 на пред`явлення ОСОБА_1 позовної заяви до неї, однак суд надає критичну оцінку вказаному клопотанню, оскільки діюче законодавство не вимагає згоди особи на пред`явлення позову до суду. Крім того, п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р., (на який посилається адвокат Швачко О.В. в клопотанні) встановлює, що особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши з наданих сторонами та досліджених і оцінених в порядку ст.89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, суд приходить до висновку про необхідність встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Проте, суд не вбачає необхідності надавати шестимісячний додатковий строк для прийняття спадщини з моменту набрання судовим рішенням законної сили, як того просить позивач, оскільки надання саме такого строку жодним чином не обґрунтовано, тому суд вважає, що надання позивачу трьохмісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з дня набрання рішенням законної сили, буде цілком достатнім та розумним.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати із сплати судового збору в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.1220, 1221, 1222,1223, 1269, 1270,1272 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий тримісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Жовтан П. В.