Справа № 311/3862/20
Провадження № 2/311/1281/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних сьомг щодо предмету спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів та коштів на утримання, суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2015 року. За час подружнього життя у позивача та відповідача народилась дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час позивач знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, державної допомоги на утримання дитини не отримує. Фактично позивач не має достатніх коштів, необхідних для утримання дитини і себе. Відповідач відмовляється надавати їй кошти добровільно. З відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі ј частини всіх видів заробітку.

В зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку.

В судове засідання позивач не з`явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.

У судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову.

В судове засідання третя особа не з`явилась, про причини неявки суду не повідомлено, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Крім того, згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст.84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу таку допомогу.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8), від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-15). На даний час відповідач допомоги на утримання дитини не надає, дитина перебуває на утриманні позивачки.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведена необхідність стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину сторін та коштів на утримання позивачки до досягнення ОСОБА_4 трьох років.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів та коштів на утримання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення почати з 03 грудня 2020 року, тобто з дня подання позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. Стягнення почати з 03 грудня 2020 року, тобто з дня подання позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 840,80 грн. (судовий збір сплачувати на користь держави, розрахунковий рахунок № UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко