Справа № 185/5961/20
Провадження № 2/185/3320/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 жовтня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
02 вересня 2020 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач посилається на те, що він є власником зазначеної квартири, відповідачі - його колишня дружина та дочка, зареєстрована в квартирі, але фактично в ній не проживають з 2015 року, не сплачують комунальні платежі, їх речей в квартирі немає.
Відповідачі ухиляються від зняття з реєстраційного обліку у належній позивачу квартирі, чим чинить перешкоди у реалізації права власності на вказане майно.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві власності, в ній зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 та повнолітня дочка ОСОБА_3 , які більше п`яти років фактично не проживають у цій квартирі. Відповідачі пішли з квартири добровільно, забравши всі свої речі у 2015 році. До теперішнього часу відповідачі у квартирі не з`являлись, не намагались вселитися. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають.
Відповідачі у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином за адресою фактичного проживання, зазначеною у позовній заяві, причину неявки не повідомили, відзиву на позов чи будь-яких заяв не надійшло. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У судовому засіданні встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 згідно договору дарування, посвідченого 29 грудня 2003 року (а.с.5-6).
У квартирі зареєстровані колишня дружина власника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
Рішенням суду від 28 вересня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.10).

Актом, складеним 29 листопада 2020 року головою ЖБК №13 «Молодіжний» Дячук Л.Ф. з участю мешканців будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають у квартирі АДРЕСА_1 з 12 серпня 2012 року (а.с.8).

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18, члени сім`ї власника житла набувають право користування чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.

Як передбачено ч.2 ст.406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідачі не підтримують з власником квартири сімейних стосунків, не пов`язані з ним спільним побутом, протягом більше ніж п`ять років не проживають у належній позивачу квартирі, тому їх право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК України.

Таким чином наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Судові витрати по справі слід покласти на позивача за його згодою.

Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Суддя У.М. Болдирєва