Справа №442/7631/20
Провадження №2/442/1766/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі справу за позовом адвоката Зубрицької Ольги Микитівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Довжанської Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Зубрицька О.М. звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що мати позивача - ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя остання склала заповіт, згідно якого позивач успадкував житловий будинок АДРЕСА_1 та стверджується відповідним свідоцтвом про спадщину. Однак, до спадкового майна також належить і житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_2 , та побудований ще у 1938 році, згідно відомостей сільської ради. Однак, при спробі оформлення спадкових прав на вказаний будинок, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцю. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з матір`ю до дня її смерті, інших спадкоємців не має. Відтак, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача Зубрицька О.М. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задоволити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.02.1992 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Попелі Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №7.

Родинні зв`язки між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджуються копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 15.12.1992 року.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької нотаріальної контори Єдин Л.В. 14.03.2005 року та зареєстрованим в реєстрі за р№ 1-703, ОСОБА_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , успадкував житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі заповіту ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .(Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10174100 від 22.03.2006.)

Згідно довідки №813 від 22.09.2020 року, виданої Попелівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно до дня своєї смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживала, зокрема, разом з сином ОСОБА_1 , 1938 року народження.

Згідно довідки №598 від 23.09.2020 року, виданої виконкомом Довжанської Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, згідно записів погосподарських книг житловий будинок АДРЕСА_2 , рахується за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; рік побудови -1938.

Довідкою №1520 від 28.09.2020 р. виданою КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», стверджується, що на будинок житловий будинок АДРЕСА_2 відсутня реєстрація права власності; загальна площа будинку - 55,1 м.кв., житлова - 23,5 м.кв.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовленого станом на 24.09.2020 р.,: загальна площа будинку становить - 55,1 м.кв., житлова - 23,5 м.кв.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Першої Дрогобицького районного нотаріального округу Кушнір О.І. від 30.11.2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_2 оскільки заявником не подано документу, що засвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяв Цивільний Кодекс УРСР в редакції 1963 року, який слід застосовувати до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і з заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця : спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 та відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину та претендували на спадкове майно, немає, що підтверджується спадковою справою.

Відповідно до ст. ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки проживав та був зареєстрований разом з нею та фактично вступив в управління спадковим майном після її смерті.

Стаття 6 ЦК УРСР (1963 року) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом визнання цих прав, одним із способів захисту яких є визнання цих прав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) право приватної власності на житловий будинок, загальною площею 55,1 м.кв., житловою 23,5 м.кв., що знаходяться по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційногоперегляду.

Суддя Медведик Л.О.