Справа № 699/743/20
Номер провадження № 2/699/450/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Московченко Т.В.

за участі секретаря судових засідань Могильної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 04.03.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 2019 року, їхня сім`я розпалася, спільне домашнє господарство вони не ведуть, жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, взаємних прав та обов`язків не мають, спільного бюджету також не мають. Після сімейних сварок, відповідач переїхав на постійне місце проживання в Харківську область, де зараз фактично проживає, працює та має іншу сім`ю. Вважає, що їхній шлюб має лише формальний характер, подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Спорів про місце проживання доньки, умов її проживання та утримання, а також щодо поділу спірного майна, в даний час, немає. Враховуючи викладене, просила розірвати її шлюб з відповідачем ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи мається заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, тобто позов визнав. Проте, не згоден з мотивами (підставами) розірвання шлюбу, викладеними позивачем у позовній заяві. Зокрема, відповідач зазначає, що вони з позивачем та їхньою донькою однією сім`єю проживали разом до березня 2020 року в с. Наталине, Красноградського району, Харківської області, а не припинили відносини з початку 2019 року, як вказує позивач. Їхня сім`я розпалася тому, що позивач нехтувала своїми обов`язками дружини та матері, і на цьому ґрунті у них часто почали виникати сварки. В березні 2020 року вони фактично припинили шлюбні відносини, але проживали в одній квартирі. З червня 2020 року вони з позивачем проживають окремо: він з донькою ОСОБА_3 та його батьками в м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, а позивач - в м. Красноград, Харківської області. Сім`ї з іншою жінкою він не створював, як вказала позивач у позовній заяві. Також зазначає, що донька знаходиться на повному його утриманні і у них з позивачем є спір про місце проживання доньки.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , 04.03.2010 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 04.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 17. Після реєстрації шлюбу, позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Сторони мають доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 141.

Позивач у своєму в позові взагалі не вказує з ким з батьків, на даний час проживає їхня малолітня донька ОСОБА_3 . Відповідач зазначає, що дитина проживає з ним по АДРЕСА_1 , в підтвердження чого надав суду ряд документів.

Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя.

Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Оскільки, сторони примиритися бажання не виявили, відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1 , суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати.

Спору про поділ майна, сторони, на момент розгляду даної справи, не мають, тому вказане питання судом не вирішуються.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не просить, після розірвання шлюбу, змінити їй прізвище, набуте у шлюбі, тому суд залишає позивачу прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Позивач вимог щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 не ставить. Відповідач зазначив, що звернувся до суду з окремим позовом щодо визначення місця проживання дитини, тому, в даному випадку, суд це питання не вирішує.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову.

Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420 гривень 40 копійок.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог та враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір сумі 420 гривні 40 копійок.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 - 81, 141, 142, ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-112, 113, 160 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовну заяву задоволити. Шлюб, зареєстрований 04 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 17, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу, позивачу - ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте у шлюбі - « ОСОБА_1 ».

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій по АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , повернути 50% сплаченого судового збору, а саме 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (квитанція № 20 від 10.09.2020 року, оригінал якої оригінал якої знаходиться у Корсунь-Шевченківському районному суді у матеріалах справи № 699/773/20).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , судові витрати у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.01.2021 року.

СуддяМосковченко Т.В.