Справа № 583/3445/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Яценко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Охтирська міська рада Сумської області, виконавчий комітет Охтирської міської ради в особі відділу з питань реєстрації, державний нотаріус Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай Валерій Вікторович про скасування запису про державну реєстрацію про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , який за життя склав заповіт від 01.03.2000, посвідчений секретарем Карпилівської сільської ради Охтирського району, відповідно до якого все своє майно заповів синові ОСОБА_1 . Батько позивача був одружений на відповідачці ОСОБА_3 та мав доньку ОСОБА_6 . Станом на 20.09.1989 ОСОБА_5 був головою колгоспного двору, до складу якого входили також його дружина та сестра позивача, йому на праві власності належало домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що після смерті батька він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а мати та сестра ОСОБА_1 від прийняття спадщини відмовилися на його користь. З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до відділу з питань реєстрації Охтирської міської ради для реєстрації за батьком ОСОБА_5 , належного йому житлового будинку. 13.07.2020 позивач отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформований державним реєстратором Бабутою А.А., яка 26.06.2020 зареєструвала право власності за ОСОБА_5 на вищевказаний житловий будинок з відповідними прибудовами та господарськими спорудами, визнавши за спадкодавцем лише 1/3 частки в спільному частковому майні.

При цьому позивач вважає, що державний реєстратор неправомірно визначила право власності за ОСОБА_7 саме на 1/3 частки майна колгоспного двору, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності вказаний житловий будинок належав останньому одноосібно. У зв`язку з цим позивач просив скасувати запис про державну реєстрацію про право власності на нерухоме майно, а саме про належність ОСОБА_5 1/3 частки як спільної часткової власності домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до складу якого входить житловий будинок «А-1» площею 58,3 м.кв, прибудова «а», сарай-літня кухня «Б», сарай «В», погріб «пг», гараж «в», огорожа «№1,2», здійснений державним реєстратором виконавчого комітету Охтирської міської ради Бабутою Анною Анатоліївною з відкриттям розділу, номер запису 37280687 від 26.06.2020.

06.11.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з викликом сторін.

26.11.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті з повідомленням учасників процесу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник позивача в судовому засіданні також підтримав позовні вимоги вважав, що державний реєстратор в даному випадку вийшла за межі своїх повноважень, оскільки не мала права визначати частки у майні спадкодавця, а повинна була, з урахуванням даних свідоцтва про право власності спадкодавця, внести відповідний запис до державного реєстру речових прав, однак з невідомих причин визначила право власності за ОСОБА_7 на 1/3 частки майна колгоспного двору, хоча це, на його думку, не відповідає дійсності, оскільки батько позивача був головою колгоспного двору, а отже і його одноосібним власником. При цьому невірні відомості, що внесені державним реєстратором до державного реєстру, перешкоджають позивачу оформити спадщину, яку батько залишив йому за своїм заповітом.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення.

Представники Охтирської міської ради Сумської області, відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради та державний нотаріус Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 09.02.1962, виданого Карпилівським сільським бюро РАГС Охтирського району Сумської області батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 14).

01.03.2000 ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської ради Охтирського району Сумської області, яким на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно синові ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про смерть від 15.02.2002 серія НОМЕР_1 , виданого Карпилівською сільською радою Охтирського району Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 20.09.1989 цілий житловий будинок АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 , про що записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №14 стр.14 28.09.1989 (а.с. 19).

В інформаційній довідці від 18.03.2020 № 292 зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані наступні споруди: житловий будинок «А-1» житловою площею 41,7 м.кв, загальною площею 58,3 м.кв; прибудова «а»; сарай-літня кухня «Б»; сарай «В»; погріб «пг»; гараж «в», огорожа « №1-4» (а.с. 20).

Зі змісту довідки Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Карпилівського старостинського округу від 05.10.2020 №63 вбачається, що з 06.09.1979 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.34).

ОСОБА_4 з 06.09.1989 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , як зазначено у довідці Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області № 02-15/1030 від 05.11.2020 (а.с. 36).

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру від 05.03.2020 № 59718010 Охтирською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 відкрита спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі 65634349. Спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропая В.В. від 05.03.2020 № 172/02-14 (а.с. 17, 18, 21).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.07.2020 № 216006135 державним реєстратором виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області Бабутою А.А. зареєстровано право приватної власності в розмірі 1/3 частки за ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; підстава для державної реєстрації: свідоцтво про смерть, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 15.02.2002, видавник: Карпилівський сільвиконком Охтирського району Сумської області, копія втраченого примірника; технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, серія та номер: 8302, виданий 18.03.2020, видавник: ДП «Міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт»; лист щодо надання інформації, серія та номер: 172/02-14, виданий 05.03.2020, видавник: Воропай В.В. державний нотаріус Охтирської районної державної нотаріальної контори; витяг зі Спадкового реєстру, серія та номер: 59718010, виданий 05.03.2020, видавник: Воропай В.В. державний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу; Інформаційна довідка, серія та номер: 292, виданий 19.03.2020, видавник: ДП «Міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Комунального підприємства «Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт»; свідоцтво про право власності, на житловий будинок, серія та номер б/н, виданий 20.09.1989, видавник: Карпилівська сільська Рада народних депутатів; довідка, серія та номер: 125, виданий 03.07.2020, видавник: Карпилівський старостинський округ Комишанської сільської ради; додаткові відомості: п.66 Постанови КМУ від 5.12.2015 № 1127 «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу (а.с.6).

Встановлено, що 27.08.2020 державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропаєм В.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , так як ОСОБА_1 нотаріусу надано оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданий Охтирським райвиконкомом 20.10.1989 та зареєстрований за життя померлого в Охтирському бюро технічної інвентаризації 20.10.1989 в реєстровій книзі 1 за № 14, де частка померлого ОСОБА_5 є цілою (1). Але згідно актуальної інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. частка померлого ОСОБА_5 становить 1/3 частину, яка зареєстрована державним реєстратором Охтирської міської ради Бабута А.А. 26.06.2020 на підставі вказаних вище документів (а.с. 16).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Як вбачається зі змісту позовних вимог предметом позову є скасування запису про держану реєстрацію права власності щодо житлового будинку, який відноситься до колгоспного двору.

З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами Цивільного кодексу УРСР від 18 липня 1963 року.

Відповідно до статті 120 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

В частинах другій, третій статті 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути

зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Згідно вимог статті 126 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це

правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

В частинах першій-третій статті 563 ЦК УРСР зазначено, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу VII «Спадкове право». Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Таким чином, до введення в дію Закону України «Про власність» частка майна померлого члена колгоспного двору з майна колгоспного двору не виділялась. Майно колгоспного двору спадкувалось тільки у разі смерті останнього члену колгоспного двору.

Судом встановлено, що спірне домоволодіння за суспільною групою господарств відносилося до категорії «колгоспний двір», головою якого був батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 20.09.1989.

Однак, у вказаному свідоцтві зазначено лише одного члена колгоспного двору - батька позивача ОСОБА_5 , при цьому не зазначено інших проживаючих та зареєстрованих членів сім`ї, зокрема і його дружину ОСОБА_3 , з якою останній перебував у зареєстрованому шлюбі, разом проживав, і на даний час відповідачка ОСОБА_3 проживає за місцезнаходженням вказаного житлового будинку.

Разом з тим, суд позбавлений можливості встановити членів колгоспного двору, в тому числі і наявність членства у колгоспному дворі самого позивача, а отже і відповідність дій державного реєстратора нормам чинного законодавства, оскільки судом не досліджувалися первинні документи, на підставі яких державний реєстратор вніс відомості до державного реєстру прав власності щодо батька позивача - ОСОБА_5 . При цьому судом позивачу роз`яснено його право на витребування відповідних документів, однак позивач таким правом не скористався, а суд, у відповідності до положень цивільного процесуального законодавства не може збирати докази на підтвердження або спростування позовних вимог.

Разом з тим, у позовній заяві сам позивач зазначає, що його батько був головою колгоспного двору, до складу якого входили дружина останнього та сестра позивача.

Посилання позивача на те, що його мати та сестра не приймала участі у створенні майна колгоспного двору, остання взагалі не цікавилася ним, оскільки вийшла заміж та переїхала на постійне проживання до с. Комиші Охтирського району Сумської області, не впливають на висновки суду.

При цьому суд, відповідно до норм ч.4 ст. 206 ЦПК України, не приймає визнання позову відповідачами.

Відповідно до ч.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Згідно п. 2, 3 ч.3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Дана норма кореспондується зі змістом ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Згідно положень частин першої та другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З аналізу приведених правових норм вбачається, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Таким чином, враховуючи фактичні обставин справи, беручи до уваги роз`яснення судом сторонам їх право та обов`язок надати відповідні докази на підтвердження вказаних обставин, що мають суттєве значення для розгляду справи, які стороною позивача були проігноровані, суд приходить до висновку, що внесення запису про державну реєстрацію про право власності на нерухоме майно, а саме про належність ОСОБА_5 1/3 частки як спільної часткової власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не впливає на права позивача, а отже і не порушує їх, оскільки останнім в судовому порядку не доведеного протилежного, не надано належних доказів, що свідчили б про перевищення державним реєстратором своїх повноважень під час внесення відомостей до державного реєстру прав власності стосовно частки у майні колгоспного двору ОСОБА_5 , тобто про безпідставність внесення державним реєстратором відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

З урахуванням наведеного суд вважає за доцільне відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Доводів та доказів, які б спростували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду сторони не надали.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 141, 258,259, 263-265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Охтирська міська рада Сумської області, виконавчий комітет Охтирської міської ради в особі відділу з питань реєстрації, державний нотаріус Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай Валерій Вікторович про скасування запису про державну реєстрацію про право власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа:Охтирська міська рада Сумської області, Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 11, .

Третя особа: виконавчий комітет Охтирської міської ради в особі відділу з питань реєстрації, Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 11, .

Третя особа: державний нотаріус Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай Валерій Вікторович, Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 6, .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко