Справа № 2/1519/7720/11
Провадження № 6/521/722/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, яке було встановлене ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2020 року.

Свою заяву обґрунтовує тим, що розгляд подання приватного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України здійснювався без повідомлення ОСОБА_1 , а тому суд не мав можливості почути позицію останнього та прийняти справедливе, повне та обґрунтоване рішення на підставі всебічного дослідження обставин дійсності, також вважає, що такий захід є передчасним та несправедливим. ОСОБА_1 ніколи не проживав та не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . До 31.10.2014 року ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із закінченням строку найму, він припинив проживати за цією адресою. З 26.11.2015 року боржник ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, приватному виконавцю ОСОБА_3 , починаючи з 22.07.2020 року, достеменно відомо про місце зареєстрованого проживання боржника ОСОБА_1 , про що свідчить отримана приватним виконавцем від Департаменту надання адміністративних послуг ОМР довідка-відомості № Ш-134096-ю/л від 14.07.2020 року про зареєстрованих осіб у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Проте, незважаючи на обізнаність приватного виконавця про актуальну адресу проживання боржника ОСОБА_1 , як свідчать матеріали, долучені до подання, приватний виконавець направляв всю поштову кореспонденцію на ім`я боржника за адресою: АДРЕСА_1 . Жодного виклику чи вимоги приватного виконавця ОСОБА_1 особисто не отримував, а тому не міг «ухилятися» від комунікації з приватним виконавцем ОСОБА_3 . В матеріалах справи № 2/1519/7720/19 відсутні докази можливості ОСОБА_1 виконати зобов`язання перед ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 599 498,75 доларів США, що є еквівалентом майже 17 млн. гривень. Приватний виконавець надав суду документи виконавчого провадження, з яких вбачається, що у власності боржника відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно, на яке можливо було б звернути стягнення. Крім того, приватний виконавець у своєму поданні сам зазначив, що за відомостями наданими банками України на рахунках боржника відсутні грошові кошти у достатній кількості для погашення боргового зобов`язання. А всі наявні кошти у розмірі 5 604, 85 грн. примусово стягнуті приватним виконавцем, що свідчить про часткове виконання рішення суду. Тимчасове обмеження боржника у виїзді за межі України - не тільки порушує його конституційне право на свободу пересування, але і порушує його право на національне самовизначення та право на сім`ю, гарантоване Конституцією України, цивільним та сімейним законодавством України, та міжнародними документами. ОСОБА_1 за національністю є вірменом. Багато його родичів проживає у Вірменії, і він періодично їх відвідує. Існування обмеження у виїзді за межі України позбавить його права на спілкування зі своїми родичами, права на відвідання своєї національної батьківщини. Якщо проаналізувати відповідь Державної прикордонної служби на запит приватного виконавця вбачається, що максимальна тривалість його перебування за межами України - це 8 днів. Відтак, відсутні докази наміру боржника виїхати на постійне місце проживання в іншу країну з метою «втечі» від боргу. Більш того, відсутній і намір у боржника на виїзд за межі України на постійне місце проживання, оскільки тут в Україні в нього наявні міцні соціальні зв`язки - в нього є дружина ОСОБА_4 , троє дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та онук - ОСОБА_8 . За даних обставин вважає, що підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України не має, а тому ухвала суду про таке обмеження повинна бути скасована.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд скасувати тимчасове обмеження у праві на виїзд за межі України ОСОБА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олесандрович в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та скасування тимчасове обмеження у праві на виїзд за межі України ОСОБА_1 , при цьому посилаючись на раніше надані до суду письмові пояснення.

Представник АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, однак надав до суду відзив на заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, при цьому зазначив наступне. Вважає зазначену заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, оскільки він повідомлений про наявність виконавчого провадження стосовно нього. ОСОБА_1 не виконував обов`язки, визначені ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема не надавав декларацію про доходи та майно, не з`являвся на вимогу приватного виконавця, не надавав пояснення за фактами не виконання рішень або законних вимог виконавця. Таким чином підстави для задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, зважаючи на наступні обставини.

Так в судовому засіданні встановлено, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О. ВП №61805936 від 14.04.2020 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, №2/1519/7720/11, виданого 18.08.2015р. Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь АТ «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 26.03.2008р. та за договором № 0 від 20.06.2008р. грошових коштів в загальному розмірі 599498,75дол.США. Цією постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію цієї постанови боржник отримав 21.04.2020р., про що свідчить повідомлення про отримання з підписом ОСОБА_1 , який візуально аналогічний підпису в його паспорті. (т.2 а.с.78,84-85,88)

Судом також встановлено, що для виконання вищевказаного виконавчого листа, приватним виконавцем вживались заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які були безрезультатними, що слугувало підставою для звернення до суду із поданням про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

26.10.2020р. ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси подання приватного виконавця задоволено, тимчасово обмежено громадянина України - ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань за виконавчим документом - виконавчим листом № 2/1519/7720/11, виданим 18.08.2015р. Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь АТ «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 26.03.2008р. та за договором № 0 від 20.06.2008р. грошових коштів в загальному розмірі 599498,75 дол.США.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає, що підстав для дублювання встановлених раніше обставин, під час розгляду подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, які в подальшому слугували підставою для прийняття ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2020р., яка набрала законної сили 11.11.2020р., не має.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно приписів ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ч. ч. 5, 8 ст. 441 ЦПК України передбачають, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Тобто, вирішуючи питання про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України суд повинен з`ясувати наявність обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що її довіритель- боржник у справі ніколи не ухилявся від виконання рішення суду, у власності боржника відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно, на яке можливо було б звернути стягнення, а з аналізу руху коштів по рахунку, по якому проходила сума коштів, яка була зазначене приватним виконавцем в поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, вбачається, що більша частина цих коштів переводилася від фізичних осіб та в той же день чи через декілька днів спрямовувалась іншим фізичним особам (на підставі домовленостей, які в той час існували). З відомостей про рух коштів за рахунками не вбачається зароблених особистих коштів. Окрім іншого, зазначала, що боржник по національності являється вірменом та багато його родичів проживає у Вірменії, і він періодично їх відвідує, а наявність тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України унеможливлює спілкування з родичами та права на відвідання своєї національної батьківщини. За таких обставин вважає, що є підстави для скасування обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Суд виходить з того, що скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність наразі таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Зазначені заявником підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а саме факт неможливості відвідування національної батьківщини ти родичів які проживають в Вірменії, не можна оцінити як підставу для скасування встановленого обмеження.

Суд критично оцінює доводи заявника, оскільки виконавче провадження не завершено, а також враховуючи, велику суму заборгованості та її суттєвості, а саме - сума боргу становить 599 498,75 дол. США, посилання заявника, як на підставу для скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України, не містить жодного доказу спроб боржника виконати своє зобов`язання, покладене на нього рішенням суду, окрім іншого, суд вбачає зі сторони боржника відбувається нехтування правами та обов`язками, покладеними на нього рішенням суду та законодавством.

Також суд зазначає, що ОСОБА_1 дійсно був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта, яка наявна в матеріалах справи, що спростовує посилання його представника про відсутність реєстрації за цією адресою. (а.с.79)

В судовому засіданні представник заявника підтвердив, що її довірителю відомо про існування рішення суду, яке набрало законної сили, яким з нього та з ОСОБА_4 , яка є його дружиною, стягнуто грошову суму, зазначену у виконавчому листі, в якому також зазначено і адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), але у нього не має можливості виконати це рішення, однак з матеріалів справи вбачається, що боржником були відкриті рахунки в банківських установах, на які надходили грошові кошти, які були зняті, тобто вказане свідчить про небажання боржника виконувати рішення суду.

Аналізуючи зміст заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що доводи заяви зводяться до безпідставності звернення приватного виконавця з поданням про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, що це суперечить ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадськість та політичні права, ст. 313 ЦК України, ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відсутні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що могло б бути підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

На думку суду такі доводи заяви не можуть братися до уваги, оскільки зазначені обставини досліджувалися Малиновським районним судом м. Одеси при розгляді подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинаєва В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України та постановленні судом ухвали за наслідками розгляду подання.

Отже, на даний час відсутні підстави для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 260, 263, 352-354, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 22 грудня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН