Справа № 182/4839/20
Провадження № 2/0182/2337/2020
28.12.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду м.Нікополя цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова группа «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.
22.10.2017 року у м. Нікополі по вул. Миронова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ЗАЗ державний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та ВАЗ державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Відповідно до постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2018 року по адміністративні справі № 182/6185/17, в результаті вказаного дтп було пошкоджено транспортний засіб ВАЗ державний номер НОМЕР_2 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнано ОСОБА_1 . Згідно полісу № АК/6892336 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, укладеного в Приватному акціонерному товаристві «Страхова группа «ТАС» - відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ державний номер НОМЕР_1 було застраховано. Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ державний номер НОМЕР_2 повідомив страховика про вказану вище подію.
Відповідно до постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.01.2018 року по адміністративній справі № 182/6184/17, ОСОБА_1 , водій транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду 22.10.2107 року, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Отже позивач після виплати страхового відшкодування, у відповідності до абзацу «а» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» отримав право подання регресу до ОСОБА_1 , водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з тим, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння.
Ухвалою про відкриття провадження від 23.09.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 26.10.2020 року (а.с. 28). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали адміністративної справи № 182/6185/17 (провадження № 3/0182/12/2018), № 182/6185/17 (провадження № 3/0182/138/2018), дійшов наступного висновку.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості(стаття 129 Конституції України).
Судом встановлено, що 30.06.2017 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6892336, відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ 110206 , державний номер НОМЕР_1 було застраховано (а.с. 5).
Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2018 року встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 452434 від 22.10.2017 року, встановлено, що 22.10.2017 року о 15.00 год. в м. Нікополь, по вул. Миронова водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в наслідок чого здійснив ДТП, транспортні засобі отримали механічні ушкодження, потерпілих не має. Водій ОСОБА_1 своїми діями порушив п.п. 16.11 ПДР України. Вказаною постановою суду встановлено, що водій ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 16.11 ПДР України. До того ж, відповідно до висновку тестування приладом ДРАГЕР у водія ОСОБА_1 виявлено алкоголь у кількості 0,78%. Водій ОСОБА_2 був тверезим. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадженням закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Викладене підтверджується матеріалами даної справи (а.с.6-9) та матеріалами оглянутих адміністративних справ № 182/6184/17 (провадження 3/0182/12/2018) та № 182/6185/17 (провадження 3/0182/13/2018).
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.
Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхову группу «ТАС» про вказану вище подію (а.с. 10).
Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого майнового права і інтересу. Способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди.
Як вбачається з п.5 ч.1 ст.989 ЦК України, страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.
В свою чергу, ст.9 Закону України «Про страхування» передбачає, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Вимогами п. 1 ст.990 ЦК України регламентовано, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).
Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Відповідно до п. «ґ» п.п. 38.1.1ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Відповідно до пп. а, в п. 38.1.1ч. 38.1ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Оскільки постановами суду від 30.03.2018 року та від 19.01.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, допустив порушення п.п. 16.11 ПДР України, внаслідок чого сталася 22.10.2017 року дорожньо -транспортна пригода та автомобіль ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, позивач має право на стягнення сплаченого страхового відшкодування з винної у заподіянні майну шкоди особи, у порядку регресу.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, суд приходить до висновку, що учасники справи розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги те, що відповідач винний у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками якої пошкоджено транспортний засіб, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставіч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.4).
Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 33,38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст.993,1166,1191ЦК України, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова группа «ТАС» у рахунок відшкодування судового збору 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя: О. В. Рунчева