Справа № 310/5337/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що 31.05.2017 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким він надав відповідачу у борг 2000,00 грн. до 30.06.2017 року.

Додатковою угодою від 13.02.2018 року №1 він надав у позику відповідачу ще 2000,00 грн. і 3700 грн. Таким чином загальна сума позики зросла до 7700,00 грн. також був погоджений розмір пені в сумі 1536,00 грн.

Додатковою угодою№2 від 20.02.2018 року позивач передав відповідачу у позику 8000,00 грн. в рублевому еквіваленті -16672,88 рублів на строк до 30.03.2018 року. Пунктом 2 додаткової угоди була передбачена сплата пені у розмірі 0,2% в день від суми заборгованості. Цією ж угодою сторони погодили загальну суму боргу у 15700,00 грн. В подальшому сторони проводили облік часткового погашення відповідачем пені та звірку заборгованості.

27.07.2019 року сторони підписали додаткову угоду №6, в якій фактично переоформили і підписали замість раніше діючого договору позики новий договір позики, з урахуванням норм законодавства України. За цим договором сторони погодили , що позичальник отримав від позикодавця безвідсоткову позику у розмірі 25832 гривень на термін 26 місяців і зобов`язується повернути її до 30 вересня 2021 року перераховуючи по 1000 гривень щомісяця, починаючи з липня 2019 року, до повного погашення боргу. Відповідачем у липні 2019 року був здійснений 1 платіж у розмірі 1000 гривень, після того відповідач борг не повернула.

15.10.2019 року позивач направив відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості. Однак відповідач його вимоги не виконала.

Посилаючись на ст.ст.1046-1049 ЦК України позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг за договором позики від 27.07.2019 року в розмірі 25832,00 грн., пеню у розмірі 13380,96 грн., всього 39212,96 грн. і судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 просила розглянути справу в заочному порядку, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Надала пояснення, ідентичні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, оскільки судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

За наявності сукупності підстав, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 31.05.2017 року був укладений договір позики на суму 2000,00 грн. на строк до 30.07.2017 року. Пунктом 2 цього договору була визначена пеня у розмірі 0,2% за кожний день прострочи договору. В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди, за якими позивач передавав відповідачу у позику грошові кошти. Додатковою угодою №6 від 27.07.2019 року до договору позики від 31.05.2017 року сторони провели звірку заборгованості за договором позики.

27.07.2019 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був укладений новий договір позики замість раніше діючого від 31.05.2017 року, з реструктуризацією позики. За цим договором сторони визначили, що позичальник отримав від позикодавця безвідсоткову позику у розмірі 25832,00 грн. на строк 26 місяців, яку позичальник зобов`язалася повернути до 30 вересня 2021 року шляхом перерахування по 1000,00 грн. щомісяця до повного погашення позики, починаючи виплати з липня 2019 року. Пунктом 3 цього договору була визначена пеня у розмірі 0,2% за кожний день прострочення від неповернутих вчасно сум (а.с.12).

Відповідач умови договору не виконувала. 15.10.2019 року позивач направив відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості. Однак відповідач його вимоги не виконала.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 25832,00 грн. і пені у розмірі 13380,96 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Бердянським МВ УГМВС України в Запорізькій області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) суму боргу за договором позики від 27.07.2019 року у розмірі 25832 грн., пеню у розмірі 13380,96 грн., а всього 39212,96 грн. (тридцять дев`ять тисяч двісті дванадцять гривень 96 копійок), а також судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 28.12.2020 року.

Суддя І. П. Прінь