Справа № 2-1989/2010
Провадження № 6/161/622/20
У Х В А Л А

22 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітан» про заміну стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулася до суду з заявою, в якій просить: замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №2-1989/2010 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до відповідачів, якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами №0, 0.

В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.03.2010 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0, 0.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі продажу за кредитами, втому числі, за вищевказаними.

16.10.2014 Луцьким міськрайонним судом здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні №20162119 стосовно примусового виконання рішення суду від 09.03.2010 з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

30.07.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договорами №0, 0.

У зв`язку із вищенаведеним, представник заявника просив замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Додатково у заяві заявлено про розгляд справи у відсутності представника заявника.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належно повідомлені судом про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.03.2010 у справі №2-1989/2010 позовні вимоги АКІБ «УкрСиббанк» задоволено, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь банку заборгованість за кредитними договорами (Договори про надання споживчих кредитів №00 від 26.06.2007, №0 від 21.12.2006, №0 від 04.04.2008) в розмірі 1 304 954,23 грн. вирішено питання про розподіл витрат пов`язаних в розглядом справи.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02.10.2014 у справі №161/14793/14-ц (провадження №6/161/635/14) вирішено замінити сторону виконавчого провадження з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні ВП № 20161501, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-1989/10, виданого Луцьким міськрайонним судом 27 травня 2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.06.2007р. в сумі - 705958 гривень 40 копійок; за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04.04.2008р. в сумі - 377896 гривень 17 копійок; за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21.12.2006р. в сумі - 221099 гривень 66 копійок та по 850 гривень судового збору та по 60 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Окрім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16.10.2014 у справі №161/14798/14-ц (провадження №6/161/636/14) вирішено замінити стягувача у виконавчому провадженні №20162119 стосовно примусового виконання рішення Луцького міського суду від 09.03.2010 року за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу, а саме: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Також, як встановлено судом в ході дослідження матеріалів справи, 09.01.2019 у справі №2-1989/2010 (провадження №6/161/32/19) ухвалою Луцького міськрайонного суду вирішено замінити стягувача з Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (, МФО 300346, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, оф. 32) у правовідносинах за виконавчим листом №2-1989/10 виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання рішення суду від 09 березня 2010 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 21.12.2006 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 22.12.2020).

В судовому засіданні було встановлено, що 11.07.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір №667/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором № від 21.12.2006 та договором іпотеки від 21.12.2006.

Відповідно до копії договору про відступлення прав вимоги №2298/К від 30.07.2020 та п.п. 56, 57 Додатку №2 до договору, ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами та договорами поруки, в тому числі за кредитними договорами №0 від 26.06.2007 та №0 від 04.04.2008.

З наявних матеріалів справи судом не встановлено відкритого виконавчого провадження з примусового стягнення за рішенням суду від 09.03.2010 у справі №2-1989/2010 за кредитними договорами №0 від 26.06.2007 та №0 від 04.04.2008.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Так, за положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виходячи із норм пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

На підставі викладеного, суд вважає можливим замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт капітал» у справі №2-1989/2010 за кредитними договорами №0 від 26.06.2007 та №0 від 04.04.2008.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача а саме: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б), у правовідносинах з виконання рішення суду від 09 березня 2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості, в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами №0 від 26.06.2007 та №0 від 04.04.2008.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій