Справа № 727/7001/20
Провадження № 2/727/1475/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Горбан О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

учасники справи: представник позивачки ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Посилається на те, що під час шлюбу із відповідачем у них народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2019 року шлюб між ними розірвано. 09 січня 2020 року вона уклала шлюб із громадянином Грецької Республіки ОСОБА_7 . Вказує, що вона проживає із дітьми, постійно несе витрати, пов`язані із оплатою комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування. Цього року витрати на дітей збільшились, оскільки діти ідуть до школи в перший клас. Додатково оплачуються уроки з підготовки до школи, гуртки. Відповідач кошти на утримання дітей щомісячно надавати в добровільному порядку відмовляється. Відносно офіційного працевлаштування відповідача зазначила, що їй відомо, що останній працював брокером і отримував велику заробітну плату. Окрім цього, відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує високий дохід, має на праві власності нерухоме майно (квартиру), транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати.

Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 5000 гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25 серпня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 вересня 2020 року відкрито спрощене провадження по даній справі та призначено судове засідання.

23 вересня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому посилається на те, що він жодним чином не усувався від виховання та утримання дітей, регулярно надавав і надає матеріальну допомогу в міру своїх фінансових можливостей та потреб дітей. Навідує дітей за місцем проживання. Відповідач зареєстрований та здійснює підприємницьку діяльність з 18 лютого 2020 року, однак у зв`язку із кризою в державі, пов`язаною із короновірусною інфекцією COVID-19, його дохід значно зменшився. Зокрема, з 18 лютого 2020 року по 30 червня 2020 року він не отримував доходу, лише у липні 2020 року його дохід склав 3150 грн., а в серпні 9900 грн. Вказав, що він постійно купляє дітям одяг, іграшки, продукти харчування, засоби особистої гігієни, оплачував заклади дошкільної освіти, а також на прохання позивачки, перераховував на її рахунок, необхідні для утримання дітей кошти. Так, заявляючи позовну вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей по 5000 грн. на кожну дитину, що сукупно становить 10000 грн., позивачка не обґрунтувала необхідність сплати саме такої суми аліментів, та не надала суду належні та допустимі докази, що матеріальне становище відповідача дозволяє стягувати з нього саме такий розмір аліментів. Крім того, позивачка з 2017 року здійснює підприємницьку діяльність і має певні доходи. Визнає позовні вимоги частково, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей в сумі по 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково по 1200 грн. на кожну дитину.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов.

Заслухавши представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2019 року (а.с.10).

В шлюбі у сторін народились діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9).

Малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13) та перебувають на її утриманні.

09 січня 2020 року між позивачкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) і її прізвище змінено на « ОСОБА_9 » (а.с.11).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупер

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 2395 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19 лютого 2020 року ( а.с.33).

Згідно податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, ОСОБА_2 отримує дохід, зокрема він задекларував в липні 2020 року - 3150 грн., в серпні 2020 року 9900 грн. (а.с.28-31).

Із квитанцій вбачається, що відповідач систематично переказував гроші позивачці ОСОБА_1 на утримання дітей і цей розмір становив основному 1500 грн., ще додатково відповідач купляв іграшки дітям, взуття, оплачував стоматологічні послуги, придбав до школи рюкзаки та канцелярські товари, тобто в місяць відповідач надав дітям допомогу на суму, більшу ніж 1200 грн. (а.с. 38-44).

Відповідач є працездатним та відповідно до ст.180 СК України зобов`язаний утримувати своїх дітей. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, на утриманні у відповідача непрацездатних осіб не має.

При ухваленні рішення про стягнення аліментів, суд керується інтересами дітей, які мають право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Оскільки діти сторін проживають разом з матір`ю, так як ОСОБА_2 є їх батьком та на нього покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 2500 грн., на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону.

При цьому, доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі відповідачем не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст.ст.10-13, 141, 258-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Чернівці, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 840 гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 24 грудня 2020 року.

СУДДЯ Л.В. ЯРЕМА