Єдиний унікальний номер 741/1714/18
Провадження № 2/741/60/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 01 вересня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів судового засідання Марус А.О., Герасимчук Н.Ю.,

позивача, його представника адвоката Аніщенка О.Г.,

відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Ліщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Носівської міської ради Чернігівської області про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_3 , якому на день смерті було 63 роки. ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , але з 2011 року фактично проживав у с. Іржавець Носівського району Чернігівської області у батьківському будинку. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належні йому 7/8 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , з господарськими будівлями та спорудами, які належали йому на підставі рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2016 року в справі № 741/1161/15. За життя ОСОБА_3 не здійснив за собою державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно, заповіту не складав. ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , а тому має право на спадкування після його смерті як спадкоємець першої черги за законом. Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 другої черги за законом. У встановлений законом шестимісячний строк він (позивач) та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Він (позивач) вважає, що ОСОБА_1 підлягає усуненню від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 з тих підстав, що з часу переїзду останнього на постійне місце проживання в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області ОСОБА_1 припинила будь-яке спілкування з ним, ніколи в село не приїздила. Він (позивач) постійно приїжджав до ОСОБА_3 , піклувався про нього, оскільки він мав серцево-судинні та інші захворювання організму, скаржився на здоров`я, час від часу перебував на лікуванні. У 2013 році ОСОБА_3 сильно обпікся і він (позивач) піклувався про нього та надавав всю необхідну допомогу. За станом здоров`я ОСОБА_3 потребував допомоги по господарству і він (позивач) надавав йому таку допомогу. З метою полегшення господарських робіт і фізичного навантаження на ОСОБА_3 він (позивач) зробив йому саморобний трактор. У травні 2017 року стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився та став критичним: піднявся тиск, з`явилися сильні головні болі, болі в хребті та ногах, а тому він (позивач) привозив його на власному автомобілі у лікарню до м. Ніжина Чернігівської області, де він проходив лікування. Він (позивач) купував ОСОБА_3 необхідні ліки та продукти харчування. З року в рік стан здоров`я ОСОБА_3 погіршувався, виникали ряд захворювань та ускладнень від цих захворювань. Він (позивач) постійно надавав матеріальну допомогу ОСОБА_3 та доглядав за ним, ніс витрати на його утримання та вчиняв всі необхідні дії щодо його догляду, матеріального забезпечення та утримання. ОСОБА_1 починаючи з 2011 року і до дня смерті ОСОБА_3 жодного разу не запропонувала йому своєї допомоги, не надала коштів на його лікування та утримання, не провідувала та не цікавилася станом його здоров`я. ОСОБА_1 навіть на похорони до ОСОБА_3 не приїхала. Усі похоронні заходи після смерті ОСОБА_3 організовував він (позивач).

ОСОБА_2 просив суд:

- усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ним право власності на 7/8 частини житлового будинку АДРЕСА_3 з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги не визнали повністю, просили відмовити у задоволенні позову, подали відзив на позовну заяву та надали пояснення, суть яких зводиться до того, що позивач не надав доказів про те, що ОСОБА_3 мав тяжкі хвороби, перебував у безпорадному стані, мав вади здоров`я. ОСОБА_3 розлучився з матір`ю відповідача, виїхав із квартири у м. Бровари до села Іржавець, щоб доглядати свою матір, перебував у гарному фізичному стані, тримав господарство, пасіку (наставні вулики), не звертався до неї ( ОСОБА_1 ) за допомогою. З батьком вона (відповідач) прожила 30 років у однокімнатній квартирі, мала нормальні відносини. З 2009 року батько доглядав свою матір, став віддалятися від сім`ї, пропадати у селі. У 2011 році у розмові з нею батько сказав, що у нього з нею різні шляхи, щоб вона самостійно будувала своє життя. У подальшому відносин з батьком не було, останній раз бачилась та спілкувалась з ним у 2014 році. Від родичів їй було відомо, що батько жив благополучно, мав намір придбати автомобіль. Батько мав ключі від квартири у м. Бровари, приїздив туди. Вона не цікавилась станом здоров`я батька, бо у тому не було потреби. Він (батько) пішов від неї у 58 років, був здоровим, одружився, мав достатньо коштів, міг дозволити собі надати кошти у позику. Вона не спілкувалася з родичами по лінії батька.

У судове засідання представник відповідача, Носівської міської ради Чернігівської області, не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника Носівської міської ради Чернігівської області за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 (староста села Іржавець) дала показання, суть яких зводиться до того, що з 1999 року ОСОБА_3 постійно проживав у селі, здійснював належний догляд за своєю матір`ю. Після смерті матері ОСОБА_3 осунувся, будинок не переоформив, субсидії не отримував, газом користувався. Вона (свідок) є медичним працівником, знала, що ОСОБА_3 був гіпертоніком, їй доводилось міряти йому тиск. ОСОБА_3 мав добру пенсію, посадив сад, регулярно обробляв город, для чого наймав людей. ОСОБА_3 не звертався до неї для виклику «швидкої допомоги». Про дочку говорив тільки добрі слова. Коли ОСОБА_3 жив у селі, то мав другу сім`ю, був одружений.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав показання, суть яких зводиться до того, що він (свідок) знав ОСОБА_3 , як сусіда, мав з ним добрі стосунки, допомагали один одному у роботі. ОСОБА_3 тримав господарство кури, гуси, обробляв город (0,20 га), наймав людей для прополки городу, тримав пасіку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання, суть яких зводиться до того, що вона працювала з ОСОБА_7 , на його прохання з 2000 року (ще за життя матері відповідача) допомагала на городі у селі Іржавець.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання, суть яких зводиться до того, що у селі Іржавець він бає батьківську хату, з 2011 року два дні працює у м. Києві, а 6 днів живе у селі. ОСОБА_3 доглядав маму. Вони допомагали один одному. ОСОБА_9 на здоров`я не жалівся, мав велику вагу, дихав важко, у лікарнях не лежав. ОСОБА_9 був одружений вдруге, але другої дружини не було на його похороні.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дала показання, суть яких зводиться до того, що ОСОБА_3 жив у селі, доглядав матір, вдруге одружився на ОСОБА_11 . У покійного не було проблем з грошима.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав показання, суть яких зводиться до того, що у травні 2017 року ОСОБА_13 потрібно було лікуватися, дядько був з характером, не просив особисто. ОСОБА_14 (батько свідка) надав кошти на лікування у сумі 2000 грн. Він (свідок) не мав коштів, а тому пропонував транспортні послуги. З приводу лікування його (свідка) батько спілкувався з позивачем, на що останній відповів, що у ОСОБА_9 є три жінки, а тому хай вони його і лікують. Друга жінка ОСОБА_15 доводиться йому (свідку) тещею. Шлюб уклали у 2013 році, а розірвали у вересні 2017 року. Усі проблеми між ОСОБА_9 та ОСОБА_16 розпочалися у 2015 році, коли позивач довідався про одруження брата. Позивач став звертатися до суду з позовами, щоб відсудити частину у будинку. ОСОБА_3 мав усі необхідні інструменти у господарстві, моторолер, бензопилу, трактор, який продав. Покійний мав намір продати « ОСОБА_17 », щоб придбати іншого автомобіля.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 дала показання, суть яких зводиться до того, що з 2012 року вона проживала з ОСОБА_19 , одружились у грудні 2013 року, а розлучились у вересні 2017 року. Відносини між ними зіпсувались у серпні 2015 року, після дня народження позивача. Причиною стала присутність та подальша поведінка куми позивача, яка стала приїжджати у село до ОСОБА_15 , в той час як вона (свідок) була на роботі у м. Києві. У селі стало відомо про це, почалися розмови, а тому вона попросила розлучення. ОСОБА_3 відмовився лікуватися у м. Києві. Покійний не бажав спілкуватися з дочкою, нікому не розповідав чому у нього склались такі відносини з дочкою. ОСОБА_3 був матеріально забезпеченим, у 2016-2017 роках купив вікна пластикові, супутникову антену, водяну станцію, бензопилу, котел і труби для влаштування опалення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 дала показання, суть яких зводиться до того, що вона добре знала ОСОБА_15 , який допомагав їй у вихованні меншої дочки, 2012 року народження. Дядько ОСОБА_9 не хотів спілкуватися з дочкою ОСОБА_21 , не давав номер її мобільного телефону.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_22 дав показання, суть яких зводиться до того, що він добре знав свого родича ОСОБА_15 , у якого восени 2017 року придбав трактор. ОСОБА_23 не мав хворобливого стану, допомагав йому заводити трактор, вантажити на причіп саморобний плуг.

Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області у віці 63 роки помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2016 року в справі № 741/1161/15 (провадження № 2/741/22/16), яке набрало законної сили 6 червня 2017 року, за ОСОБА_3 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_24 було визнано право власності на 7/8 частин житлового будинку АДРЕСА_3 з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією відповідного рішення суду (а.с. 18-19).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26 грудня 2017 року (а.с. 42), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подали його дочка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, та рідний брат ОСОБА_2 , як спадкоємець другої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 43/2017 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 36-65).

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України встановлено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 30 червня 2020 року в справах № 758/1214/15-ц та № 521/19609/16-ц, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем та його представником не доведено одночасного існування сукупності таких обставин, як ухилення ОСОБА_1 від надання ОСОБА_13 допомоги при можливості її надання, перебування ОСОБА_3 в безпорадному стані та потреба його в допомозі саме ОСОБА_1 , а тому суд не вбачає законних підстав для усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 .

Доводи позивача та його представника про те, що ОСОБА_3 перед смертю перебував у безпорадному стані, а ОСОБА_1 свідомо ухилялася від надання йому допомоги, є надуманими, необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі.

Ураховуючи те, що позовна вимога про визнання за позивачем права власності на 7/8 частини житлового будинку АДРЕСА_3 з господарськими будівлями та спорудами є похідною від позовної вимоги про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом, у задоволенні якої відмовлено, суд приходить до висновку, що ця позовна вимога також не підлягає задоволенню.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідачів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул.. Центральна, 20, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 11 вересня 2020 року.

Суддя О.В.Киреєв