Справа № 372/1334/19
Провадження № 2-135/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

справа № 372/1334/19

за участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради, треті особи Обухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Обухівське відділення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, Житлово-експлуатаційна контора №2, Обухівська районна рада Київської області, про визнання протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо відмови у звільненні, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Обухівської міської ради щодо відмови звільнити з посади керівника Житлово-експлуатаційної контори №2 - ОСОБА_3 відповідно до поданої заяви від 06.02.2019 року; зобов`язати виконавчий комітет Обухівської міської ради розглянути на найближчому засіданні виконавчого комітету питання щодо звільнення ОСОБА_3 з посади керівника Житлово-експлуатаційної контори №2 відповідно до поданих заяв від 06.02.2019 року від 18.04.2019 року; зобов`язати виконавчий комітет Обухівської міської ради звернутись до державного реєстратора щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо звільнення ОСОБА_3 з посади керівника Житлово-експлуатаційної контори №2; стягнути з виконавчого комітету Обухівської міської ради на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу починаючи з 01 березня 2011 року по 06 лютого 2019 року; стягнути з виконавчого комітету Обухівської міської ради на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.; стягнути з виконавчого комітету Обухівської міської ради на користь Обухівського відділення Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Київській області - несплачені кошти з ЄСВ щодо застрахованої особи - ОСОБА_3 , починаючи з 01 березня 2011 року по 06 лютого 2019 року; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати; та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до наказу Обухівського районного виробничого управління Житлово-комунального господарства №5-К від 01.04.2005 року позивач призначений начальником Житлово-експлуатаційної контори №2 з 01.04.2005 року по 04.08.2005 року. Трудові правовідносини регулювались укладеним між сторонами контрактом. 04.08.2005 року наказом № К-21 Обухівського районного виробничого управління Житлово-комунального господарства було продовжено дію наказу № 5-К від 01.04.2005 року «Про призначення начальником «ЖЕК № 2» ОСОБА_3 з 05.08.2005 року по 18.08.2005 року. 18.08.2005 року наказом №К-24 Обухівського районного виробничого управління Житлово-комунального господарства було продовжено дію наказу № 5-К від 01.04.2005 року та наказу № К-21 від 04.08.2005 року «Про призначення начальником «ЖЕК № 2» ОСОБА_3 » на час відпустки по догляду за дитиною до 3-ох років, продовжено дію контракту від 01.04.2005 року, укладеного з ОСОБА_3 з 19.08.2005 року по 31.12.2005 року. З 01.01.2006 року розпорядженням ВК Обухівської міської ради позивача було призначено керівником Житлово-експлуатаційної контори №2 та укладено безстроковий трудовий договір. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.04.2019 року ОСОБА_3 є керівником Житлово-експлуатаційної контори №2. 23.08.2005 року рішенням Обухівської міської ради №725 «Про затвердження структури управління житлово-комунальним господарством» було визначено порядок управління комунальними підприємствами Обухівської міської ради в тому числі і ввірених позивачеві двох комунальних підприємств: КП «Мій дім» та ЖЕК №2. 31.12.2010 року виконавчим комітетом Обухівської міської ради видано розпорядження №326 «Про звільнення директора Обухівського КП «Мій дім» ОСОБА_3.» відповідно до вимог п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з закінченням строку контракту. Розпорядженням виконавчого комітету Обухівської міської ради №138 від 16.08.2005 року «Про реорганізацію управління житлово-комунальним господарством Обухівської міської ради» зупинено з 01.09.2005 року дію наданих повноважень Обухівському районному виробничому управлінню житлово-комунального господарства по виконанню функцій замовника від імені виконкому Обухівської міської ради по обслуговуванню та ремонту житлового фонду та прибудинкових територій в тому числі з ЖЕК № 2. Рішенням ВК Обухівської міської ради № 725 від 23.08.2005 року затверджено структуру управління житлово-комунальним господарством Обухівської міської ради. З даного рішення та затвердженої структури вбачається, що ЖЕК № 2 та КП «Мій Дім» - є єдиним структурним підрозділом підпорядкованим ВК Обухівської міської ради. 06.02.2019 року позивач звернувся із письмовою заявою до Обухівської міської ради, якій просив видати розпорядження про припинення (розірвання) трудового договору з ініціативи працівника та звільнити позивача з посади керівника «Житлово-експлуатаційна контора № 2» на підставі п.4 ч. 1 ст. 36 КЗпП, та просив провести повний розрахунок із заробітної плати та інших обов`язкових платежів (в т.ч. виплати ЄСВ) за весь період до моменту звільнення. 06.03.2019 року позивач отримав письмову відповідь ВК Обухівської міської ради в якій зазначено, що заява щодо звільнення позивача з посади керівника ЖЕК №2 не може бути задоволена ані Обухівською міською радою, ані ВК Обухівської міської, з урахуванням наступних підстав: відповідно до рішення Обухівської районної ради від 28.07.2006 р. «Про ліквідацію Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства», власник припинив діяльність відповідної юридичної особи, при цьому у рішенні не було вирішено питання продовження, чи припинення діяльності КП «Житлово-експлуатаційна контора №2», а також питання звільнення керівника заснованої ним юридичної особи, чи зміни його статусу, у зв`язку з тим, що власником Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства, рішення про ліквідацію якого, 28.07.2006 року ухвалила Обухівська районна рада, тому вона вправі також розглядати питання припинення діяльності КП Житлово-експлуатаційна контора №2 та звільнення його керівника, суперечить чинному законодавству і тягне за собою зобов`язання організаційного та майнового характеру, сплату податків, роботи комісії з припинення роботи підприємства, тощо. Тому, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 06.05.2019 року відкрито провадження по справі, призначено у справі підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.08.2019 року залучено в якості третіх осіб Житлово-експлуатаційну контору № 2 та Обухівську районну раду Київської області.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позові, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог, та вважає їх безпідставними, та не обгрунтованими, та зазначив, що виконавчий комітет Обухівської міської ради є неналежним відповідачем, та немає жодного відношення до ЖЕК №2, на роботу позивача не приймав, а тому не вправі і його звільняти. Подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог через їх недоведеність.

Представник третьої особи Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Представники третіх осіб Обухівського відділення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, Житлово-експлуатаційної контора №2, Обухівської районної ради Київської області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення представників, покази спеціаліста ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні спеціаліст - головний спеціаліст відділу державної реєстрації виконавчого комітету Обухівської міської ради ОСОБА_4., суду показала, що для внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо звільнення ОСОБА_3 з посади керівника Житлово-експлуатаційної контори №2, необхідно, щоб голова ліквідаційної комісії Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства, затвердив акт про припинення юридичної особи ЖЕК №2, в зв`язку з ліквідацією його засновника. Належним відповідачем у вирішенні даного спору є Обухівська районна рада.

Судом встановлено, що 01.04.2005 року наказом №К-5 Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства призначено начальником ЖЕК-2 ОСОБА_3 з 01.04.2005 р. по 04.08.2005 р. на час допологової та післяпологової відпустки начальника ЖЕК-2. Оплата праці на умовах укладеного контракту.

04.08.2005 року наказом №К-21 Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства продовжено дію наказу №К-5 від 01.04.2005 р. «Про призначення начальником ЖЕК № 2 ОСОБА_3 з 05.08.2005р. до 18.08.2005 р. на час додаткової післяпологової відпустки начальника ЖЕК-2». Продовжено дію контракту від 01.04.2005 р., укладеного з ОСОБА_3 з 05.08.2005 р. до 18.08.2005 р.

18.08.2005 року наказом №К-24 Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства продовжено дію наказу №К-5 від 01.04.2005 р. та наказу № К-21 від 04.08.2005 р. «Про призначення начальником ЖЕК №2 ОСОБА_3 на час відпустки по догляду за дитиною до 3-х років начальника ЖЕК №2 з 19.08.2005р. по 13.06.2008р.». Продовжено дію контракту від 01.04.2005 р., укладеного з ОСОБА_3 з 19.08.2005 р. до 31.12.2005 р.

З листа Обухівської районної ради від 29.11.2018 року, вбачається, що рішенням Обухівська районна рада від 28.07.2006 року «Про ліквідацію Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства» було ліквідовано Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства.

В листі відділу державної реєстрації виконавчого комітету Обухівської міської ради від 10.06.2020 року №59, зазначається, що ЖЕК №2 був зареєстрований Обухівською РДА Київської області 05.08.1999 року за №1271 у реєстрі суб`єктів підприємницької діяльності. Засновником вищезгаданого підприємства є Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства. В зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» 24.12.2009 року Житлово-експлуатаційна контора №2 надала державному реєстратору для включення відомостей про юридичну особу наступні документи: реєстраційну картку про включення відомостей про юридичну особу, накази Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства про призначення начальником ЖЕК-2 ОСОБА_3., свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи. Вказані документи були подані за дорученням начальника ЖЕК №2 ОСОБА_3..

В реєстраційній картці про включення відомостей про юридичну особу ЖЕК №2, засновником юридичної особи вказано Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства станом на 24.12.2009 року.

14.06.2013 року ухвалою Господарського суду Київської області у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області до Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства про банкрутство, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс і ліквідовано Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства, зобов`язано державного реєстратора та орган державної статистики за місцем знаходження боржника виключити Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

05.10.2012 року рішенням ліквідаційної комісії Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства звільнено ОСОБА_5 з посади виконуючого обов`язки начальника Житлово-експлуатаційної контори № 2 (за сумісництвом) 05.10.2012 року.

06.02.2019 року позивач звернувся до Обухівського міського голови з заявою про звільнення з посади керівника ЖЕК № 2, в якій просив видати розпорядження ВК Обухівської міської ради про припинення (розірвання) трудового договору з ініціативи працівника та звільнити його з посади керівника ЖЕК № 2 на підставі п.4 ч. 1 ст. 36 КЗпП, також просив провести повний розрахунок із заробітної плати та інших обов`язкових платежів (в т.ч. виплати ЄСВ) за весь період до моменту звільнення.

Листом Обухівського міського голови від 06.03.2019 року позивачу відмовлено у звільненні з посади керівника ЖЕК №2, у зв`язку з тим, що засновника ЖЕК №2, Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства, ліквідовано, рішенням Обухівської районної ради від 28.07.2006 року, тому вона вправі також розглядати питання припинення діяльності КП «Житлово-експлуатаційна контора №2» та звільнення його керівника. Ухвалення такого рішення Обухівською міською радою або її виконавчим комітетом суперечить чинному законодавству і тягне за собою зобов`язання організаційного та майнового характеру: сплату податків, роботу комісії з припинення роботи підприємства, тощо.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.04.2019 року вбачається, що засновником Житлово-експлуатаційна контора № 2 є Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства. Керівником та підписантом Житлово-експлуатаційної контори №2 є ОСОБА_3 Реєстраційна справа знаходиться в Обухівській районній державній адміністрації Київської області.

З листа ВК Обухівської міської ради Київської області № 162 від 07.05.2019 року вбачається, що при включенні відомостей про юридичну особу Житлово-експлуатаційну контору № 2 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесений керівник - ОСОБА_3. Керівник юридичної особи починаючи з 01.01.2011 року по даний час не змінювався, реєстраційні дії починаючи з 01.01.2011 року не проводились.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З врахуванням вищевказаних норм процессуального законодавства а саме ч.4 ст. 77 ЦПК України, суд визнає неналежними докази, які були надані позивачем розпорядження №326 від 31.12.2010 року ВК Обухівської міської ради «Про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Обухівського КП «Мій Дім», рішення Обухівської міської ради Київської області від 25.02.2011 року «Про передачу Обухівському КП «Мій Дім» у господарське відання основних засобів Житлово-експлуатаційної контори № 2, що припинила свою діяльність», розпорядження №138 16.08.2005 року виконавчого комітету Обухівської міської ради «Про реорганізацію житлово-комунальним господарством Обухівської міської ради», рішення Обухівської міської ради Київської області від 31.05.2012 року «Про припинення діяльності комунальних підприємств ЖЕК №5, «Обухів-Комфорт», «Мій дім» шляхом приєднання до КП ЖЕК №1», рішення Обухівської районної ради № 597 від 27.02.2015 року «Про передачу документів тривалого зберігання та документи з особового складу, нагромаджених у процесі документування діяльності Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства, на зберігання до Комунальної установи Обухівської районної ради «Обухівський районний трудовий архів».

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Процесуальний закон також містить норми, відповідно до яких судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи інтерес (статті 1-4 ЦПК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

При цьому за змістом статей 4, 265 ЦПК України позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору суд також враховує правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 05.09.2018 року у справі № 388/1103/16-ц (№ 2-3908/10), від 31.07.2019 р. у справі № 150/61/18, відповідно яких зазначено, що за теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тобто, для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.1,5 ст.104 ЦК України, зазначається, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 105 ЦК України, передбачено порядок виконання рішення про припинення юридичної особи.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Право на працю гарантовано ст. 43 Конституції України.

Згідно з ст.2 КЗпП України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Згідно з ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч.1,2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно з п.п. 40, 41 Постанови Великої Палати Верховного суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідача й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у зв`язку з недоведеністю позовних вимог та поданням позову до неналежного відповідача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі виконавчий комітет Обухівської міської ради не був засновником ЖЕК №2, а тому неможе приймати рішення щодо звільнення позивача. В судовому засіданні встановлено, що засновника ЖЕК №2 - Обухівське районне виробниче управління житлово-комунального господарства було ліквідовано Обухівською районною радою, а тому належним відповідачем у вирішенні даного спору є ліквідаційна комісія Обухівського районного виробничого управління житлово-комунального господарства або ліквідатор, та Обухівська районна рада.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 89, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради, треті особи Обухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Обухівське відділення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, Житлово-експлуатаційна контора №2, Обухівська районна рада Київської області, про визнання протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо відмови у звільненні, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 червня 2020 року.

Суддя: