Справа № 308/8221/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.,

суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2020 року у складі судді Шумило Н.Б., про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном визнано неподаною та повернуто позивачу.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення позовної заяви позивачу. Оскаржувана ухвала порушує право позивача на доступ до правосуддя.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із зазначенням, що така подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, зокрема :

- позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини про те, що гр. ОСОБА_3 здійснював реконструкцію мансардного приміщення квартири АДРЕСА_1 без будь-яких дозволів державного архітектурно-будівельного контролю, доказів створення відповідачем перешкод в користуванні спільним коридором, сходовою кліткою та горищем;

- відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору і чи такі проводилися, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- не додано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача та докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Для усунення вищевказаних недоліків позивачу надано строк на протязі трьох днів з дня отримання ухвали. Копію даної ухвали від 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 отримала 02.09.2020 року.

07 вересня 2020 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло уточнення до позовної заяви, яке фактично є заявою про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2020 року вказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто з підстав передбачених ст.185 ЦПК України, оскільки в установлений в ухвалі строк недоліки позовної заяви усунуто не в повному обсязі.

Проте, до зазначених висновків суддя суду першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання про залишення заяви без руху та її повернення.

Так, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суддя суду першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви позивачем усунуто не в повному обсязі, зокрема, подані уточнення не містять зазначення доказів створення відповідачем перешкод в користуванні спільним коридором, сходовою кліткою та горищем; позивачем не додано копій доданих до позовної заяви документів для відповідача, а саме, копії відповіді відділу державного архітектурно-будівельного контролю від 10.07.17, не додано доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, зокрема щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, як вбачається з матеріалів справи, на виконання даної ухвали, 07 вересня 2020 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло уточнення до позовної заяви, в якій позивач зазначила, що нею не подано іншого позову (позовів) до ОСОБА_4 з тим самим предметом та з тих самих підстав, не проводилось досудове врегулювання спору, не понесла судових витрат, також зазначила, що всі офіційні документи (план будинку АДРЕСА_3 в цілому станом на 2017 рік і попередні роки, з окремими експлікаціями по-квартирно, наявні в архіві Ужгородського міського БТІ.

Тобто, позивачем частково усунуто недоліки позовної заяви.

Як зазначено в частинах 1,2 ст.185 ЦПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписи ст.175 ЦПК України вимагають від позивача зазначати виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Право обґрунтовувати в позові свої вимоги, зазначати певні докази на підтвердження обставин, які вказані в позові, є диспозитивне право позивача, гарантоване цивільно - процесуальним законом.

Питання щодо якості такого викладу (чіткість, підставність, обґрунтованість, доведеність), оцінка таким обставинам, а також наявність чи відсутность порушення прав позивача судом не може вирішуватись на стадії відкриття провадження у справі.

Отже, на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, суддя не вправі надавати оцінку обгрунтованості позовних вимог, оскільки кожна сторона вправі розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд, при цьому вирішення питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог та сама оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

Щодо ненадання позивачем доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, то апеляційний суд констатує, що обсяг доказів, які підтверджують його вимоги, визначає позивач самостійно. Ненадання позивачем всіх необхідних доказів може мати певні процесуальні наслідки, зокрема щодо неможливості їх прийняття судом на наступних стадіях процесу. Водночас суд не вправі на стадії відкриття провадження у справі давати оцінку наданим позивачем доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Натомість, суд першої інстанції вдався до оцінки доказів заявленого позову, що є недопустимим на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя суду першої інстанції не врахував дані обставини, а також не звернув увагу на те, що такий недолік позовної заяви, як не подача копій доданих до позовної заяви документів для відповідача можливо усунути, в даному випадку, шляхом надання додаткового строку для виконання ухвали суду у повному обсязі. Відтак, передчасно дійшов до висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вказаних обставин, ухвала судді першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 вересня 2020 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2020 року.

Головуючий:

Судді: