Справа №359/6028/20
Провадження №2/359/2407/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шеремет А.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 26 жовтня 2018 року сторони уклали шлюб. Під час якого у них народилась дочка ОСОБА_3 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд його задовольнити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 26 жовтня 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Дніпровському районному у м. Києві ВРАЦС ГТУЮ у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис за №3004. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2018 року (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 квітня 2019 року (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 не бажають жити однією сім`єю. Вони не мають жодного наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини красномовно свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №0.0..1 від 4 серпня 2020 року (а.с.7). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 26 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у Дніпровському районному у місті Києві відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що був складений відповідний актовий запис за №3004, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець