ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року

м. Харків

справа №635/7431/19

провадження №22-ц/818/4397/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Сізонової О.О..,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг за спожитий газ

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут»

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2020 року у складі судді Назаренко О.В. , -

в с т а н о в и в :

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», в якому просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої нею у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 року за житлово-комунальну послугу-газ по особистому рахунку НОМЕР_1 ; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої нею у період з 01.11.2018 року по дату розгляду справи по суті з урахуванням переплати при перерахунку та отриманої субсидії по особистому рахунку; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 3311,00 грн. внаслідок порушень прав споживача.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої ОСОБА_1 за житлово-комунальну послугу - газ по особистому рахунку НОМЕР_1 . Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої ОСОБА_1 у період з 01.11.2018 року по дату розгляду справи по суті з урахуванням переплати при перерахунку та отриманої субсидії по особистому рахунку .У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення , просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, зобов`язати ТОВ «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої нею у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 за житлово-комунальну послугу-газ по особистому рахунку НОМЕР_1 , повернувши їй зайво сплачені нею грошові кошти, або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів . по ціні 3,6 гривні за 1 куб.метр ; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої нею у період з 01.11.2018 року по дату розгляду справи по суті з урахуванням переплати при перерахунку та отриманої субсидії по особистому рахунку повернувши їй зайво сплачені нею грошові кошти, або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів . по ціні 3,6 гривні за 1 куб.метр ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» на її користь моральну шкоду у розмірі 3311,00 грн. внаслідок порушень прав споживача.

Зазначає, що їй незрозуміло з яких причин суд першої інстанції відмовив їй у задоволенні позову, та змінив позовні вимоги.

Вказує, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року по справі № 826/9665/16, постанову КМУ № 315 від 27 квітня 2016 року визнано протиправною та нечинною з моменту її прийняття, тобто з 27 квітня 2016 року. Звертає увагу, що постанова КМУ № 315 від 21 квітня 2016 року визнана протиправною та нечинною повністю, а не лише в частині, що встановлювала граничну роздрібну ціну на газ для населення.

Зазначає, що матеріалами справи доведено, що їй, як побутовому споживачу житлово-комунальні послуги із центрального опалення в період з 01.05.2016 по 01.11.2018 надавалися за вартістю, до складу якої входили витрати на придбання природного газу, за ціною, визнаною судовим рішення, яке набрало законної сили незаконною та економічно необґрунтованою.

Оскаржуване рішення не містить правового обґрунтування щодо відмови в задоволення позовних вимог про стягнення відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ТОВ «Харківгаз Збут» вважає, що рішення, в частині задоволення позовних вимог, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції не були всебічно з`ясовані обставини, на які посилався відповідач, не вивчена судова практика, не враховані висновки по аналогічним справам.

Зазначає, що результатом визнання Постанови КМУ № 315 від 27 квітня 2016 року нечинною є застосування змісту ( поновлення дії ) Положення по покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», яке затверджено постановою КМУ від 01.10.2015 за №758 в редакції, згідно постанови КМУ від 30 березня 2016 року за № 234, відповідно до якої з квітня 2016 року встановлювалася єдина уніфікована ціна за 1 куб м природного газу незалежно від способу його використання у розмірі 7,188 грн.

Також зазначає, що Постановою Верховного суду від 25 червня 2020 року було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року по справі № 826/9665/16, що повністю підтверджує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що борг за спожитий природний газ виник нібито у зв`язку з відмовою ТОВ «Харківгаз Збут» провести перерахунок вартості спожитого природного газу, та що саме з цієї причини вона не мала змоги отримувати субсидію та шо нібито неправомірними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ТОВ «Харківгаз Збут» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині зобов`язання ТОВ «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої ОСОБА_1 за житлово-комунальну послугу - газ по особистому рахунку № НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої ОСОБА_1 у період з 01.11.2018 року по дату розгляду справи по суті з урахуванням переплати при перерахунку та отриманої субсидії по особистому рахунку НОМЕР_1 є доведеними . Відмовляючи в задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не обґрунтовано належним чином розмір завданих їй моральних страждань, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, якої зазнала позивач, а також не встановлено вини відповідача у заподіянні немайнової шкоди ОСОБА_1 .

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом установлено та визнається учасниками справи, що ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 11).

ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які надає ТОВ «Харівгаз Збут» на підставі заяви- приєднання до умов договору постачання природного газу побуовим споживачам від 26.01.2016 ( а.с. 101).

29 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» із заявою, в якій вимагала здійснити перерахунок коштів по особовому рахунку № НОМЕР_1 сплачених за спожитий газ у період з 27.04.2016 по 08.07.2019, суму переплат просила зарахувати в рахунок майбутніх платежів; письмово повідомити про розміри тарифів на газ, що відпускається починаючи з 09 липня 2019 року; надати до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення інформацію про здійснення перерахунку та відсутність боргових зобов`язань по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( а.с. 37).

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 по справі № 826/826/16, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року по справі № 826/9665/16, визнано протиправною та нечинною постанову КМУ № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 01.10.2015 року № 758» з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016.

Листами відповідача за №61705-ЛВ-14978-0919 від 04.09.2019 року та №61712-ЛВ-15034-0919 від 05.09.2019 року т, позивачу роз`яснено про неможливість проведення перерахунку ( а.с. 38-39).

Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації лисом від 27.03.2019 повідомило ОСОБА_1 , що з травня 2018 року їй не призначено житлову субсидію , оскільки не сплачено обов`язковий платіж, який вона повинна сплачувати щомісячно. ( а.с. 45).

09.09.2019 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації з заявою про призначення субсидії ( а.с. 43)

Листом від 11.09.2019 Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації повідомило ОСОБА_1 роз`яснено, що житлова субсидія призначається за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладання договору про її реструктуризацію та повідомлено, що за даними журналів вхідної кореспонденції, інші заяви та декларація щодо призначення житлової субсидії від ОСОБА_1 до управління не надходили. ( а.с. 44).

В матеріалах справи містяться копії рахунків ТОВ « Харківгаз Збут» на сплату за спожитий природний газ споживачем ОСОБА_1 ( особовий рахунок № НОМЕР_1 ) за період : травень 2016 року по липень 2019 року ( а.с. 55-72) .

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», з 01 жовтня 2015 року Кабінет Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу покладаються спеціальні обов`язки, у тому числі на НАК «Нафтогаз України», як оптового продавця та на ТОВ «ХарківГАЗ ЗБУТ», як на постачальника природного газу для побутових споживачів Сумської області.

В період з 01 жовтня 2015 року до 01 квітня 2017 року діяло Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01 жовтня 2015 року.

Відповідач при розрахунках плати за газ керувався, зокрема, пунктом 13 Положення, у який неодноразово вносилися зміни.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758», якою вносилися зміни в пункт 13 Положення, затвердженого постановою КМУ № 768 від 01 жовтня 2015 року, було визначено, що з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) діє гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 грн за 1 куб. метр та формула її розрахунку; ціна продажу природного газу Національною компанією «Нафтогаз України» постачальникам природного газу для потреб населення на рівні імпортного паритету в розмірі 4,942 за 1 метр кубічний.

Вказана постанова Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року набула чинності 30 квітня 2016 року та втратила чинність 01 листопада 2018 року у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19 жовтня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року у справі № 826/9665/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, яке набрало законної сили 08 липня 2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758» з моменту її прийняття, а саме з 27 квітня 2016 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 березня 2019 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі №826/9665/19, якими визнано протиправною та нечинною з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2016 року № 315, були скасовані та справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відтак, у зв`язку з тим, що постанова Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року визнана в судовому порядку нечинною з моменту її прийняття, для нарахування платежів, в тому числі з 30 квітня 2016 року, слід застосовувати норми пунктів 13 та 13-1 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01 жовтня 2015 року в редакції, яка діяла до прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року, тобто в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 234 від 30 березня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758», яка передбачала, що з 1 жовтня 2015 року діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягів використання природного газу, в розмірі, визначеному постановою НКРЕКП від 03 березня 2015 року № 583, а саме:

1) для приготування їжі та/або підігріву води - 7,188 гривні за 1 куб. метр;

2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води) - 7,188 гривні за 1 куб. метр, крім обсягів до 1200 куб. метрів, що використані за період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно), за ціною 3,6 гривні за 1 куб. метр.

Граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів у період з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) встановлюються окремим рішенням Кабінету Міністрів України.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин окреме рішення Уряду, яким би визначалась ціна природного газу з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно), відсутнє. Після скасування Постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціну в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 234 від 30 березня 2016 року, якою вносились зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 768, а саме 7,1888 за 1 м куб., оскільки постанова Кабінету Міністрів України № 234 від 30 березня 2016 року не має обмежень щодо її застосування у часі та діяла до втрати чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 758, тобто до 01 квітня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року була визнана протиправною та нечинною лише Постанова Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2016 року № 315, якою вносились зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758.

З 01 жовтня 2017 року Постанова Кабінету Міністрів України від 01жовтня 2015 року № 758 втратила чинність на підставі Постанови № 187 від 22 березня 2017 року «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу».

Тобто, визнана протиправною та нечинною Постанова Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року поширювала свою дію у часі не пізніше ніж до 01 квітня 2017 року.

Разом з тим, постанови Кабінету Міністрів України, якими встановлювались граничні ціни на природний газ з квітня 2017 року, в судовому порядку не визнавались нечинними, а тому роздрібні ціни на природній газ, які ними визначались, були дійсними на період, зазначений у цих нормативно-правових актах.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для перерахунку позивачці сплачених сум за постачання природного газу та погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ «Харківгаз Збут», що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Безпідставним є посилання позивачки ОСОБА_1 на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 757/31606/15-ц, оскільки у вказаній постанові в судовому порядку було визнано нечинною саме те рішення органу виконавчої влади, на підставі якого були затверджені тарифи на постачання холодної води та водовідведення і предметом судового захисту було перерахування плати за надані послуги, яка проводилась на підставі скасованого рішення. А тому висновки, викладені у зазначеній постанові, не можуть бути враховані судом у спірних правовідносинах.

Також апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з підстав, визначених частиною 6 статті 367 ЦПК України.

Згідно з частиною 6 статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 просила суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої нею у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 за житлово-комунальну послугу-газ по особистому рахунку НОМЕР_1 ; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої нею у період з 01.11.2018 року по дату розгляду справи по суті з урахуванням переплати при перерахунку та отриманої субсидії по особистому рахунку; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» на її користь моральну шкоду у розмірі 3311,00 грн. внаслідок порушень прав споживача.

Не погодившись з рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить апеляційний суд ухвалити судове рішення, яким позов задовольнити повністю, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої нею у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 за житлово-комунальну послугу-газ по особистому рахунку НОМЕР_1 , повернувши мені зайво сплачені мною грошові кошти, або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів . по ціні 3,6 гривні за 1 куб.метр ; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» здійснити перерахунок вартості послуги з постачання газу, сплаченої нею у період з 01.11.2018 року по дату розгляду справи по суті з урахуванням переплати при перерахунку та отриманої субсидії по особистому рахунку повернувши мені зайво сплачені мною грошові кошти, або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів . по ціні 3,6 гривні за 1 куб.метр ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» на її користь моральну шкоду у розмірі 3311,00 грн. внаслідок порушень прав споживача.

Судова колегія приходить до висновку, що вимоги, які заявлені в апеляційній скарзі є відмінними від позовних вимог, які були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому не підлягають розгляду судом апеляційної інстанції.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 статті 4 цього Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Ураховуючи встановлені у справі обставини, відсутні підстави для застосування указаного Закону до спору у справі.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ТОВ «Харківгаз Збут» та відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Оскільки апеляційна скарга ТОВ «Харківгаз Збут» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволені позову.

Враховуючи, що апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу ТОВ «Харківгаз Збут» та відмовляє у задоволені позову, за правилами п. 2 ч. 2, ч. 13 ст. 141, п.п. б, в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, судовий збір, сплачений відповідачем за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 881,50 грн компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1,3,4 ч. 1 ст.376, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2020 року в частині задоволених позовних вимог, скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» сплачений судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 50 (п`ятдесят) коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова