Справа № 766/8348/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Фетісова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання спільного майна, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він та відповідач ОСОБА_2 , є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона 03.12.2010 року затверджено мирову угоду між ним та ОСОБА_2 за умовами, якої вони домовилися провести реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 . Вводи електричних та газових мереж, а також підземні мережі водопостачання та каналізації залишилися в спільному користуванні обох співвласників.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 23.11.2011 року задоволено йому позов до Херсонської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та зміну часток у праві власності. Судом визнано за ним права власності на 57/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , власником інших 43/100 частини домоволодіння є ОСОБА_2 .

Каналізаційний колодязь, до якого входять каналізаційні труби з обох належних співвласникам частин домоволодіння АДРЕСА_1 , згідно ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.12.2010року знаходився у їх спільному користуванні.

В липні 2018року ним було виявлено, що вода каналізаційного колодязя не витікає в каналізаційний стік центральною каналізації. При з`ясувані причин відсутності стоку встановлено, що каналізаційні труби знаходиться в аварійному стані і потребують заміни

Він неодноразово звертався до ОСОБА_2 з пропозицією разом провести роботи із заміни каналізаційних систем, проте на його звернення відповідач жодних дій не вчинила.

09.07.2018 pоку між ним та ФОП ОСОБА_3 , було укладено договір підряду, відповідно до якого підрядник виконав роботи з аварійної перекладки зовнішньої каналізаційної мережі в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Вартість робіт та матеріалів згідно з договором підряду від 09.07.2018 року та актом виконаних робіт від 04.08.2018року складала 27 000грн.

16.08.2018року він звернувся до відповідачки з листом, в якому пропонував відшкодувати йому половину вартості ремонтних робіт.

27.08.2018pоку отримав лист представника відповідача про те, що для розгляду його пропозиції він повинен надати копії документів, які взагалі не мали жодного відношення до аварійної перекладки каналізаційних мереж (дозвіл на будівництво, реєстрація права власності на побудовану частину, дозвіл на перенос частини огорожі та акт відповідних органів щодо визначення аварійного стану підземних каналізаційних мереж). Прохання відшкодувати половину вартості ремонтних робіт залишено ОСОБА_2 без задоволення.

Окрім того, він неодноразово повідомляв ОСОБА_2 , що каналізаційні труби, які знаходиться під житловим будинком літ. «А», АДРЕСА_1 , перебувають в аварійному стані та потребують негайного ремонту (заміни), однак його звернення також були залишені поза увагою. Через постійне протікання труб почав руйнуватися фундамент будинку.

В жовтні 2018 року на його замовлення було проведено технічне обстеження зовнішніх інженерних мереж водопостачання та водовідведення житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно зі звітом № 131-ТО від 31.10.2018року існуюча зовнішня мережа водовідведення із чавунних труб вичерпала свій нормативний термін експлуатації і необхідне негайне вирішення питання виконання робіт і заміни чавунних трубопроводів зовнішніх мереж водовідведення, що прокладені від частини будинку, яка належить ОСОБА_2 .

В листопаді 2018року за його кошти були виконані роботи з прокладки зовнішньої мережі каналізації від житлового будинку АДРЕСА_1 з облаштуванням окремого підключення кожного зі співвласників до централізованої каналізаційної мережі. Вартість робіт та матеріалів, згідно договору підряду від 05.11.2018року та акту виконаних робіт під 16.11.2018року склала 35 000грн.

Таким чином, загальна вартість проведених ним ремонтних робіт становить 62 000 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовляється відшкодувати йому половину вартості виконаних робіт позивач просив стягнути з відповідача на його користь половину вартості робіт з аварійної перекладки зовнішньої каналізаційної мережі в домоволодінні АДРЕСА_1 та з прокладки зовнішньої мережі каналізації від вказаного житлового будинку з облаштуванням окремого підключення кожного із співвласників до централізованої каналізаційної мережі, сплачену ним відповідно до договорів підряду від 09.07.2018 року та 05.11.2018 року в сумі 31 000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.05.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 01.07.2019 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, наддав повноваження представнику.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, наддав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, наддала повноваження представнику.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, наддала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала просила суд відмовити в їх задоволенні з підстав зазначених у відзиві. Зазначила, що вимоги є необґрунтованими оскільки належних, достатніх, достовірних доказів того, що ОСОБА_2 відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язана брати участь у витратах на утримання спірного спільного майна позивачем не надано.

Враховуючи подані заяви та належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 , як на підставу своїх позовних вимог, серед іншого, посилався на те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, а в добровільному порядку вирішити питання про відшкодування витрат на ремонтні роботи неможливо в силу відмови відповідача у такій виплаті.

Отже, між сторонами склалися правовідносини щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності.

Приписами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до ст. 322 ЦК України.

Згідно зі ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Так, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст.360 ЦК України).

З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено та визнається сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 .

Чинною ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.12.2010рокувизнано мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за якою сторони домовилися про реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 , про порядок користування земельною ділянкою та визначили, що вводи електричних та газових мереж, а також підземні мережі водопостачання та каналізації залишаються у спільному користуванні обох співвласників.

Представник позивача зазначав, що в липні 2018року позивачем було виявлено, що вода каналізаційного колодязя не витікає в каналізаційний стік центральної каналізації, оскільки каналізаційні труби знаходиться в аварійному стані і потребують заміни.

Про аварійну ситуацію та необхідність термінового проведення ремонтних робіт позивач повідомив відповідача, яка не відреагувала на його звернення.

09.07.2018року позивач уклав договір підряду з Приватним підприємцем ОСОБА_4 на аварійну перекладку зовнішньої каналізаційної мережі в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Згідно з актом виконаних робіт від 04.08.2018року вартість робіт за договором підряду складає 27 000,00грн. (а.с.18-19).

16.08.2018року позивач надіслав ОСОБА_2 копію договору підряду та просив сплатити йому 13 500,00грн., що становить 1/2 частину понесених ним витрати на утримання та збереження спільного майна(а.с.20).

27.08.2018року ОСОБА_2 листом повідомила позивача про необхідність надання їй переліку документів, у тому числі, дозвільних документів на проведення зазначених робіт(а.с.21).

Листом від 26.10.2018року позивач повідомив про те, що постійне протіканням труб приводить до руйнування фундаменту будинку(а.с.22).

Відповідач надіслала відповідь про необхідність надання їй переліку документів на підтвердження причин проведення аварійних робіт(а.с.23).

В жовтні 2018року на замовлення ОСОБА_1 було проведене технічне обстеження зовнішніх інженерних мереж водопостачання та водовідведення житлового будинку.

31.10.2018року фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 експертом з технічного обстеження будівель і споруд(кваліфікаційний сертифікат Серія АЕ №00462) складено звіт №131-ТО про проведення технічного обстеження зовнішніх інженерних мереж водопостачання та водовідведення (каналізації) житлового будинку АДРЕСА_1 , яким підтверджено, що підключення житлового будинку до зовнішніх мереж централізованого водовідведення (каналізації) відбулося у 1972 році. Існуюча зовнішня мережа водовідведення (каналізації) із чавунних труб вичерпала свій нормативний термін експлуатації у 40 років, передбачених додатком 5 по пункту 5.6.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76.Технічний стан зовнішніх інженерних мереж водовідведення (каналізації) до частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить співвласнику ОСОБА_1 в цілому оцінюється як «2» (задовільний), оскільки виконано повну заміну інженерних мереж.

Технічний стан зовнішніх інженерних мереж водовідведення (каналізації) до частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить співвласнику ОСОБА_2 в цілому оцінюється як «3» не придатний до нормальної експлуатації), а окремими ділянками як «4» (аварійний), оскільки спостерігаються тріщини в цокольній частині прибудови літ. «а», що належить ОСОБА_1 , які виникли в наслідок замочування ґрунтів основи будівлі через наявність витоків з інженерних мереж, що прокладені в даному місці.

Необхідне негайне вирішення питання виконання робіт із заміни чавунних трубопроводів зовнішніх мереж водовідведення (каналізації), що прокладені від частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 .

Не вирішення питання ліквідації витоків з інженерних мереж призведе до подальшого замочування ґрунтів основи фундаментів, та, як наслідок, до руйнування будівлі в цілому і не можливості її безпечної експлуатації.

З метою недопущення суперечностей між співвласниками щодо експлуатації зовнішніх інженерних мереж рекомендується виконати окреме прокладання інженерних мереж з підключенням їх до централізованих мереж. Для цього співвласникам домоволодіння необхідно звернуться до обслуговуючого комунального підприємства МКП «ВУВКГ м. Херсона» щодо вирішення питання отримання дозволу на відокремлення інженерних мереж, розробки проектно-кошторисної документації та виконання робіт.

Під час обстеження мережі водовідведення (каналізації) виявлено, що подальша її експлуатація без виконання ремонтних робіт суперечить вимогам ДБН В.1.2-8-2008 «Основні вимоги до будівель і споруд безпека життя і здоров`я людини та захист навколишнього природного середовища» в частині: виникнення загрози забруднення чи отруєння води та ґрунту;виділення повітря з високим змістом діоксину вуглецю; мікробіологічного забруднення; інфільтрації забруднюючих речовин у ґрунтові води; розповсюдження комах, що є головним розповсюджувачем хвороб.

Під час виконання робіт із заміни зовнішньої мережі водовідведення (каналізації) доцільно виконати роботи із заміни зовнішньої мережі водопостачання з урахуванням вимог ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» та ДБН В.2.5 74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування».Прокладання зовнішніх інженерних мереж підключення індивідуального житлового будинку необхідно у відповідності до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466.

05.11.2018pоку ОСОБА_1 уклав договір підряду з ФОП ОСОБА_3 за умовами, якого підрядник виконав роботи з прокладки зовнішньої мережі каналізації від житлового будинку АДРЕСА_1 з облаштуванням окремого підключення кожного зі співвласників до централізованої каналізаційної мережі.

Вартість робіт та матеріалів відповідно до акту виконаних робіт від 16.11.2018року склала 35 000,00грн.

Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджені витрати понесені ОСОБА_1 в розмірі 62 000,00 грн., які об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.

Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначала, що позивач не надав витребуваних документів на підтвердження необхідності виконаних робіт, а також дії позивача по зведенню самочинних прибудов призвели до необхідності проведення ремонтних робіт каналізаційної системи, а тому тягар усунення причин відсутності стоку лежить на ньому.

При цьому, відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача в необхідності проведення ремонтних робіт та причин виникнення пошкоджень не надала, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 , ч.1 ст.81ЦПК України її обов`язком.

Отже, з огляду на обставини встановлені в судовому засіданні, зазначені вище норми матеріального права ОСОБА_2 , як співвласник підземної мережі водопостачання та каналізації, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зобов`язана нести витрати з аварійної перекладки зовнішньої каналізаційної мережі та з прокладки зовнішньої мережі каналізації від житлового будинку з облаштуванням окремого підключення кожного із співвласників до централізованої каналізаційної мережі, відповідно до договорів підряду від 09.07.2018 року та 05.11.2018 року в сумі 31 000,00 грн., тобто в 1/2 частині(62 000,00:2=31000).

Надані позивачами акти виконаних робіт та їх вартість відповідач не оспорювала.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, про те, що саме дії позивача по зведення самочинного будівництва призвели до необхідності ремонту каналізаційної системи, оскільки вони спростовуються звітом №131-ТО від 31.10.2018року, складеним ОСОБА_5 експертом з технічного обстеження будівель і споруд (кваліфікаційний сертифікат Серія АЕ №00462) в ході проведення технічного обстеження зовнішніх інженерних мереж водопостачання та водовідведення (каналізації) житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема, встановлено, що трубопроводи здебільшого знаходяться у аварійному технічному стані, мають значну корозію металу, фізичний знос мережі понад 70 %, існуюча зовнішня мережа водовідведення із чавунних труб вичерпала свій нормативний термін експлуатації у 40 років.

Безпідставним є посилання представника відповідача на те, що звіт №131 ТО від 31.10.2018року не є належним, враховуючи, що діагностика технічного стану та експлуатаційної придатності конструкції каналізаційної мережі домоволодіння здійснювалося після проведення робіт з її перекладки, оскільки позивач протягом тривалого періоду часу повідомляв відповідача про аварійний стан каналізаційних труб і необхідності їх заміни, які відповідачкою залишалися без належного реагування, а докази того, що проведені ремонтні роботи вплинули на висновок експерта з технічного обстеження будівель і споруд в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування витрат на утримання спільного майна.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40грн.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За приписами ст.ст. 133,137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою такої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №757/47925/15-ц, від 20.06.2018 у справі №127/1284/14-ц, від 27.06.2018 у справі №554/9348/15-ц, від 25.07.2018 у справі № 522/4198/17-ц, яку суд відповідно до ч.4 ст.263ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Окрім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06.07.2015 у справі «Заїченко проти України»).

Натомість позивачем не надано доказів фактичного понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн., а тому такі витрати, стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

На підставі викладеного,ст. ст.15, 319,322, 356,360 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-7, 9-13, 81, 133, 141, 258-259, 263- 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на утримання спільного майна в сумі 31 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В. В. Прохоренко