У Х В А Л А

28 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 564/973/19

провадження № 61-17828ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Дицяк Наталією Євгеніївною на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 липня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Рівненській області, 19 Державна пожежно-рятувальної частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Національної поліції України у Рівненській області, Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області,про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов обґрунтований тим, що близько другої години ночі 22 жовтня 2018 року на подвір`ї відповідача ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 виникло загоряння господарської будівлі та гаражу, яке внаслідок неналежної організації процесу гасіння зі сторони 19 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - 19 пожежна частина), далі перекинулось на належне позивачу на праві власності будинковолодіння на АДРЕСА_1 , внаслідок чого житловий будинок з новобудовою та гаражем повністю згоріли.

Зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачу завдано майнової шкоди в сумі 1 561 168,00 грн - вартість відновлювального ремонту зруйнованого в результаті пожежі будинку та 299 500,00 грн - вартість знищених пожежею меблів, електропобутової техніки, електроінструментів, ювелірних виробів та картин, які належали позивачу. Також вказує, що йому завдано моральної шкоди внаслідок втрати майна, яку він оцінює у 50 000,00 грн.

Просив стягнути солідарно із відповідачів 1 860 668,00 грн у відшкодування завданої майнової шкоди та 50 000,00 грн у відшкодування завданої моральної шкоди, судові витрат, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідачів.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03 липня 2020 року позов залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 000,00 грн судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4 000,00 грн судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволено. Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 липня 2020 року залишено без змін.

Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що у матеріалах справи немає належних доказів доведеності вини саме відповідачів у вчиненні дій, наслідком яких завдано шкоду позивачу, причинно-наслідкового зв`язку між пожежею та діями відповідачів та заподіяною майновою шкодою.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 через адвокатів Дицяк Н. Є. направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 липня 2020 рокута постанову Рівненського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, заявник зазначає: порушення норм процесуального права, щодо неправильної оцінки судами обставин справи, не дослідження і не надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам; недотримання вимог частини другої статті 1166 ЦК України щодо презумпції вини завдавача шкоди. Суди не звернули уваги на те, що позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у завданні шкоди. Суди не застосували висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15, від 08 травня 2018 року у справі № 922/2026/17, від 21 вересня 2018 року у справі № 910/19960/15, від 15 листопада 2019 року у справі № 907/327/18.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 3, частини другої статті 389, частини третьої статті 411 ЦПК України,для відкриття провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Костопільського районного суду Рівненської області матеріали цивільної справи № 564/973/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Рівненській області, 19 Державна пожежно-рятувальної частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог що предмета спору: Головне управління Національної поліції України у Рівненській області, Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 січня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко