Провадження № 22-ц/4808/1295/20
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю«Вердикт Капітал» на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючою суддею Бабій О.М. 09 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» пред`явило до ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги були мотивовані тим, що 29 серпня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №490923356 на суму 25 579,11 грн, зі сплатою 39,9% річних. У зв`язку із укладенням ряду договорів про відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором, кінцевим кредитором згідно договору про відступлення прав вимоги від 16 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал», став позивач. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у відповідача ОСОБА_1 станом на 03 грудня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 42 649,54 грн, з яких: 11 325,55 грн заборгованість за кредитом, 9 457,46 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 4 050,76 грн заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення прав вимоги та 9 394,10 грн заборгованості по пені, 1 020,16 грн - 3% річних, 3 424,85 грн інфляційні втрати, 3 976,66 грн подвійна облікова ставка НБУ. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється повертати вказану заборгованість, ТОВ «Вердикт Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 42 649,54 грн заборгованості за договором кредиту, 1 921 грн сплаченого судового збору, а також 20 000 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2020 року в задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник ТОВ «Вердикт Капітал» подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не враховано лист-роз`яснення ТОВ «Кредитні Ініціативи» щодо прав вимоги, переданих відповідно до Договору факторингу №2019-1К1/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року. У даному листі міститься роз`яснення про те, що права вимоги до боржників є дійсними, заборгованість боржників перед ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» має місце, ця заборгованість виникла на законних підставах, вона повністю не погашена, не прощена, не стягнута. При цьому, вказує представник позивача, довідки про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу не набрали чинності, оскільки боржники не виконали програму дисконтування, що була затверджена програмою «Debt Settlement для беззаставних кредитів» та повідомлена боржникам. Крім того, представник апелянта зауважує, що заборгованість боржників, в тому числі і відповідача ОСОБА_1 не дисконтувалась, не списувалась, а тому є дійсною. Апелянт звертає увагу суду на те, що даний лист не був наданий суду першої інстанції, оскільки позивач не був обізнаний із позицією відповідача. Також представник ТОВ «Вердикт Капітал» вважає, що борг відповідача ОСОБА_1 не був прощений, а тому правомірно право вимоги по ньому перейшло до ТОВ «ФК «Веста», а потім до ТОВ «Вердикт Капітал». Посилаючись на вищенаведене, представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У надісланому на адресу суду відзиві відповідач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги представника ТОВ «Вердикт Капітал» заперечує. Додатково вказує, що лист ТОВ «Кредитні Ініціативи» про наявність заборгованості у боржників за №02-12/19 датовано 02 грудня 2019 року, тобто через 11 місяців після того як ТОВ «ФК «Веста» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» і вже не мало ніякого відношення до виконання за договором факторингу №2019-1К1/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що у листі за №16481496 , яким ТОВ «Кредитні Ініціативи» пропонували сплатити частину боргу, не повідомлялись умови програми дисконтування «Debt Settlement для беззаставних кредитів». Не вказувалась ця програма і в довідці про прощення боргу. Крім того, відповідач зазначає, що сплатив ту суму заборгованості і в той термін, яка була запропонована ТОВ «Кредитні Ініціативи» А тому, на думку відповідача, даний лист не може бути належним доказом у справі, оскільки його зміст суперечить змісту листу-пропозиції сплатити борг, довідці про прощення боргу та дійсним обставинам справи. Також відповідач вважає, що у позивача не було перешкод для пред`явлення даного листа-роз`яснення для його оцінки суду першої інстанції. Крім того, вказує ОСОБА_1 , факт прощення боргу за вказаним кредитним договором був встановлений рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 14 вересня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Гамзатова А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду, просить його залишити без змін.

В судове засідання представник апелянта не з`явився з невідомих причин, хоча судове повідомлення було надіслано йому завчасно.

Відповідач ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги заперечив. Додатково вказав, що борг йому було прощено кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи», що підтверджується документально, а тому підстав для стягнення з нього нарахованої позивачем заборгованості немає. Рішення суду вважає законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Питання припинення зобов`язання регламентується главою 50 ЦК України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Також статтею 605 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №490923356 на суму 25 579,11 грн, зі сплатою 39,9 % річних та кінцевим терміном повернення до 01 вересня 2018 року. Пунктом 2.5 кредитного договору передбачено, що зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за цим договором повинно здійснюватись на рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346 (а.с. 14).

Встановлено, що 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1, за яким ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту №490923356 від 29 серпня 2014 року (а.с.25).Відповідач ОСОБА_1 про факт переходу прав кредитора був повідомлений (а.с. 106).

26 грудня 2018 року між ТзОВ «Кредитні Ініціативи» та ТзОВ «ФК «ВЕСТА» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТзОВ «Кредитні Ініціативи» відступило ТзОВ «ФК «ВЕСТА», а ТзОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №490923356 від 29 серпня 2014 року (а.с.26-36).

16 січня 2019 року між ТзОВ «ФК «ВЕСТА» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТзОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал», а ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту №490923356 від 29 серпня 2014 року (а.с.37-46).

Апеляційний суд зауважує, що до укладення договорів факторингу від 26 грудня 2018 року та 16 січня 2019 року, ТзОВ «Кредитні Ініціативи», як кредитор, запропонувало ОСОБА_1 до 14 жовтня 2016 року сплатити 7 841,54 грн в рахунок повного погашення заборгованості, яка на той час становила 24 197,95 грн (а.с.83).

Згідно копії квитанції № 68205 від 29 вересня 2016 року ОСОБА_1 сплатив вказану у листі суму боргу у розмірі 7 842 грн на рахунок вказаний ТОВ «Кредитні Ініціативи», а саме на р/р № НОМЕР_1 у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346 (а.с. 84).

Із змісту довідки про отримай дохід у вигляді прощеного боргу вбачається, що ТОВ «Кредитні Ініціативи» повідомило відповідача ОСОБА_1 про те, що ним отримано дохід у вигляді прощеного боргу у розмірі 16 732,28 грн за кредитним договором № 490923356_КІ від 01 вересня 2014 року (загальна сума непогашеного боргу за кредитним договором). Також повідомлено, що заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 490923356_КІ від 01 вересня 2014 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк», анульовано (а.с. 85).

У довідці АТ «Альфа-Банк» № 10116-23.1-б/б від 30 січня 2020 року зазначено, що новим кредитором за договором № 490923356 з 21 червня 2016 року стало ТОВ «Кредитні Ініціативи». 29 вересня 2016 року на рахунок № НОМЕР_1 від ОСОБА_1 надійшов платіж у розмірі 7 842 грн. Станом на 30 січня 2020 року діючі договори чи рахунки, укладені на ім`я ОСОБА_1 , в АТ «Альфа-Банк» відсутні.

Аналізуючи вищезазначені обставини справи та наявні у справі документальні відомості, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що після відступлення прав вимоги за договором № 490923356 від 29 серпня 2014 року на користь ТзОВ «Кредитні Ініціативи» відповідач ОСОБА_1 сплатив запропонований даним кредитором розмір боргу у сумі 7 842 грн, внаслідок чого залишок заборгованості за кредитом в сумі 16 732 грн. 28 коп. йому було прощено.

З огляду на вищенаведене зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №490923356 від 29 серпня 2014 року припинилось прощенням боргу кредитором ТзОВ «Кредитні ініціативи», а тому підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором немає.

Колегія суддів відхиляє посилання представника апелянта на те, що довідка про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу не набрала чинності, оскільки боржник не виконав програму дисконтування, що була затверджена програмою «Debt Settlement для беззаставних кредитів» та повідомлена боржнику, оскільки позивачем не представлено доказів того, що ОСОБА_1 був завчасно повідомлений про умови вказаної програми.

Необґрунтованими є й твердження представника позивача про те, що борг відповідача ОСОБА_1 не був прощений, а тому правомірно право вимоги по ньому перейшло до ТОВ «ФК «Веста», а потім до ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи довідкою про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу, про анулювання кредитного договору № 490923356_КІ від 01 вересня 2014 року та довідкоюАТ «Альфа-Банк» № 10116-23.1-б/б від 30 січня 2020 року про відсутність діючих договорів/рахунків, укладених на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк».

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позивача у суді першої інстанції, яким місцевий суд надав належну оцінку. Висновки суду є достатньо аргументованими, а тому апеляційний суд вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності немає.

При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Вищевикладене свідчить про те, що апеляційна скарга є безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

Таким чином, судове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю«Вердикт Капітал» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 09 вересня 2020 року в даній справі без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 30 грудня 2020 року.