МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1762/20

"14" грудня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мазки Н.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживача, посилаючись на те, що представниками відповідача були розголошені її персональні дані, які розповсюджувалися без її, ОСОБА_1 згоди.

Так, було створено групу у програмі Вайбер, де представник компанії почав листування з особами, які є у позивачки в контактах та розповсюджували про неї інформацію, згоду на розповсюдження якої вона не надавала.

Метою розповсюдження персональних даних було примушення позивачки до виконання договору про надання споживчого кредиту №2037866 укладеного з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

На думку позивачки, поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку особи позивачки в очах оточуючих, порушивши її честь.

Позивачка не надавала згоди на розповсюдження її персональних даних ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

Позивачка зазначає, що інформація, поширювана щодо неї відповідачем має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення нею загальновизнаних правил співжиття, прийнятих у суспільстві, вимог та принципів етики і моралі, порушує її немайнові права, не є оціночним судженням, а обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача. Поширення такої інформації порушує немайнові права позивачки на честь, гідність та ділову репутацію.

Позивачка просить:

-Визнати дії ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відносно неї,

ОСОБА_1 такими, що здійсненні із використанням нечесної підприємницької практики;

-Стягнути з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на користь її,

ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди у сумі 6000.00 гривень;

-Зобов`язати ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» знищити персональні дані, які

знаходяться у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та протиправно використовуються.

Згідно ухвали суду від 31.07.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно поданого відзиву, відповідач проти позовних вимог заперечує, оскільки вважає його необґрунтованим та безпідставним, таким, що має штучний характер.

25.02.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №2037866 про надання споживчого кредиту, згідно якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було надано позивачці кошти в розмірі 12000.00 гривень на умовах строкової зворотності і платності, а позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти користування кредитом. Переказ коштів здійснено 25.02.2020 року, шляхом перерахування на банківську карту клієнта, яку було вказано в заяві.

Згідно кредитному договору, сторони погодили усі істотні умови договору.

Реєструючись на сайті www.creditplus.ua позивачка надала згоду на збір та обробку персональних даних та ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Окрім того, надання згоди на обробку персональних даних та ознайомлення із Правилами надання кредитів було підтверджено накладанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора.

Відповідач наголошує, що персональні дані позивачки невідомим (третім) особам не розголошувалися.

Позивачка у своїй позовній заяві зазначає, що було створено групу у програмі VIBER, де представники Товариства здійснювали листування зі знайомими позивача з вимаганням погасити заборгованість за кредитним договором. Однак, жодних доказів, що саме представники ТОВ «АВЕНТУС Україна» здійснювали таке спілкування не докладено до позову.

Товариство, з метою захисту свого цивільного права від порушень і посягань відповідно до статей 19 та 20 ЦК України, у випадку допущення клієнтами прострочення повернення заборгованості, застосовує засоби протидії, з дотриманням вимог чинного законодавства, які в тому числі зводяться до надсилання смс-повідомлень виключно з метою нагадування про необхідність оплати боргу за кредитним договором.

Оскільки, позивачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у визначені договором строки, заборгованість не погашувала і таким чином ухилялася від виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором, грубо порушуючи його умови та вимоги ст.525, 526, 611 ЦК України, згідно яких зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, Товариством було проінформовано позивачку згідно смс-повідомлень про необхідність погашення заборгованості за Кредитним договором та можливі наслідки у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором в рамках примусового виконання виконавчого документу відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Працівниками товариства не здійснювалося спілкування з позивачкою через VIBER, а була здійснена розсилка повідомлень виключно через операторів мобільного зв`язку та з альфа-імені «CREDITPLUS».

Роздруківки спілкування у програмі VIBER між невідомими особами, додані позивачкою до позовної заяви, на думку відповідача, ніякого відношення до ТОВ «АВЕНТУС Україна» не мають.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, Товариство стверджує про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 6000.00 гривень, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази вчинення Товариством протиправних діянь відносно позивачки та відповідно, доказів завдання позивачці моральної шкоди діями чи бездіяльністю відповідача, з огляду на відсутність доказів вчинення з боку відповідача протиправних діянь щодо законних прав та інтересів позивачки.

Таким чином, за відсутності в розрізі даного позову встановленого факту заподіяння позивачці моральних чи фізичних страждань або втрат майнового/немайнового характеру - відсутні правові підстави відшкодування моральної шкоди, правовий характер та розмір якої не підтверджено позивачкою належними та допустимими доказами по справі.

Крім того, враховуючи викладене та обставини справи, характер та обсяг страждань позивачки, її немайнових втрат, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також беручи до уваги той факт, що позивачка жодним чином не сприяла вирішенню ситуації виконанню своїх кредитних зобов`язань перед відповідачем та не надала жодних доказів, які б підтверджували її душевні страждання, відповідач вважає вимоги щодо стягнення моральної такими, що не підлягають задоволенню та не можуть бути взяті судом до уваги за безпідставністю та перебільшенням обставин справи (а.с.15-17).

Судом встановлено, що 25.02.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС Україна» було укладено договір №2037866 про надання споживчого кредиту (а.с.7-8, 18-20).

До матеріалів справи додані скріншоти переписок в соціальній мережі, на яких містяться повідомлення наступного змісту: - « ОСОБА_1, когда вернете долг в компанию Кредит Плюс? Остаток по телу 12.000 , нужно вернуть до 11.07.»; «Передайте ОСОБА_1 , что бы решила финансовые проблемы перед Кредит Плюс, и вышла на связь.»;

- «ОСОБА_1, ты завтра должна вернуть денюжку где ты брала, тебе там скидос сделали мотри если ты завтра к 6 часам не вернешь, то для тебя ничем хорошим и твоей мамаши это не закончится, я тебя уверяю. Ко всему, фото твое с твоей мордой пойдет на все сайты с почасовой оплатой»,

- «ОСОБА_1 , компания Кредит Плюс, предлагает вам акционные условия погашения долга, в связи с тем что ваш долг будет выставлен на продажу. До 23.06 вам предложено погасить долг за ту суму, которая вам была выдана. 12.000 грн Вы брали. В случае отсутствия оплаты, долг будет выставлен на торги, по всей сумме долга.» (пунктуація і мова оригіналу збережені) (а.с.9-10).

При вирішенні спору суд керується вимогами Закону України «Про захист прав споживачів», що регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до вимог ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно вимог п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно вимог п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно вимог п.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» передбачено, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не доведено належними доказами порушення її права відповідачем.

Так, відповідачем у справі є ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», з яким позивачка уклала договір про надання споживчого кредиту, разом з тим у скіншотах переписок в соціальних мережах, які надані позивачкою до матеріалів справи йдеться про повернення боргу компанії «Кредит Плюс».

Також із вказаних повідомлень не вбачається, що вони були відправлені представниками відповідача, оскільки імена відправників деяких повідомлень не відображені, а деякі повідомлення відправлено особою з іменем « ОСОБА_4 ».

Разом з тим, вимоги позивачки не конкретизовані, оскільки є незрозумілим, які саме дії відповідача потрібно визнати такими, що здійснені із використанням нечесної підприємницької практики та які саме персональні дані, які знаходяться у відповідача потрібно знищити.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачці у сумі 6000.00 гривень, то позивачкою не доведено належними доказами вчинення відповідачем протиправних діянь відносно позивачки та відповідно, доказів завдання позивачці моральної шкоди діями чи бездіяльністю відповідача.

Також, позивачкою не вказано які саме моральні чи фізичні страждання або втрати майнового/немайнового характеру вона зазнала. Не обґрунтовано належним чином заявлену суму відшкодування.

Суд звертає увагу на розбіжності написання прізвища позивачки у позовній заяві, а саме: у вступній частині « ОСОБА_1 » у прохальній « ОСОБА_3 ». Копія паспорту позивачки до матеріалів справи не додана.

Керуючись вимогами ст.42 Конституції України, ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.16, 23 ЦК України, ст.4. 12, 80, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживача - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складення повного його тексту.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 14.12.2020 року.

Суддя