Справа № 2-644/11
Провадження №6/222/32/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків), ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів, виданих Володарським районним судом Донецької області №507/26/12 від 17.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на його користь боргу за договором позики в розмірі 35000,00 доларів США та судових витрат в розмірі 1820,00 гривень.

За заявою, вказані виконавчі листи були повернуті з виконавчої служби 13.03.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ Про виконавче провадження у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. В період проведення антитерористичної операції на території Донецької області та, зокрема, міста Маріуполя, де проживає ОСОБА_1 , він разом з сім`єю виїхав за межі України та перебував там до вересня 2020 року.

21.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Нікольського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків) з заявами про відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами №507/26/12 від 17.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на його користь боргу за договором позики в розмірі 35000,00 доларів США та судових витрат в розмірі 1820,00 гривень. Проте, постановою держвиконавця від 06.11.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про повернення виконавчих документів стягувачу у зв`язку з пропуском встановленого законом строку їх пред`явлення до виконання.

Посилаючись на поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, просив поновити пропущений строк.

Заявник, заінтересовані особи до судового засідання не з`явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду заяви. За таких обставин, суд розглянув заяву у відсутності вказаних осіб, що узгоджується з положеннями ст.433 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами під час розгляду справи не здійснювалося.

Дослідивши заяву та долучені до неї докази, матеріали цивільної справи №2-644/11, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05.01.2012 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто борг за договором позики в розмірі 35000,00 доларів США, судові витрати в розмірі 1820,00 грн, в решті позову до ОСОБА_2 відмовлено.

16.01.2012 року заочне рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05.01.2012 року набрало законної сили, ОСОБА_1 видано виконавчі листи №507/26/12 від 17.01.2012 року про стягнення на його користь з ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 35000,00 доларів США та судових витрат в розмірі 1820,00 гривень.

11.02.2012 року головним держвиконавцем відділу ДВС Володарського РУЮ за вищевказаними виконавчими листами відкрито виконавче провадження, а 13.03.2014 року, останнім винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачові на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.ст.22, 23 ЗУ Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999, який діяв на час виконання рішення, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, після повернення держвиконавцем 13.03.2014 року виконавчих документів ОСОБА_1 у зв`язку з неможливістю виконати рішення, строк їх пред`явлення до виконання становив один рік та сплинув 14.03.2015 року.

21.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся Нікольського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків) з заявою про примусове виконання виконавчих листів №507/26/12 від 17.01.2012 року про стягнення на його користь з ОСОБА_2 боргу за договором позики в розмірі 35000,00 доларів США та судових витрат в розмірі 1820,00 гривень.

22.10.2020 року Нікольським РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків) ОСОБА_1 було повідомлено про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі ст.12 ЗУ Про виконавче провадження.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Право стягувача, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, звернутися до суду із заявою про поновлення такого строку закріплено у ст.12 ЗУ Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 року.

Відповідно до ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Таким чином, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не є абсолютним і залежить від поважності причин пропуску такого строку. Сам по собі факт того, що рішення суду залишається не виконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий лист може бути пред`явлений до виконання, законодавець у такий спосіб забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

На підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів №507/26/12 від 17.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в розмірі 35000,00 доларів США та судових витрат в розмірі 1820,00 гривень до викоання, заявник зазначає проведення на території Донецької області антитерористичної операції та пов`язаний з цим виїзд з січня 2015 року по вересень 2020 року за межі України.

Проте, як зазначалося після повернення ОСОБА_1 держвиконавцем 13.03.2014 року виконавчих документів, строк їх проявлення до виконання був поновлений та становив один рік, тобто до 13.03.2015 року.

Тобто, з моменту повернення ОСОБА_1 13.03.2014 року виконавчих документів і до виїзду його за межі Донецької області, у зв`язку з проведення АТО, в січні 2015 року минув майже рік.

Об`єктивних причин, що унеможливлювали пред`явлення виконавчих документів до виконання в цей період, заявником не зазначено. Крім того, ОСОБА_1 , будучи стороною виконавчого провадження стягувачем, протягом строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, а саме з 13.03.2014 року по 13.03.2015 року, міг реалізувати свої права у виконавчому провадженні через представника.

Відтак, посилання заявника на відсутність його на території України протягом останніх років, що спричинило пропуск строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, не заслуговують на увагу, оскільки такі обставини не свідчать про об`єктивне унеможливлення реалізації стягувачем протягом встановленого законом строку прав, передбачених ЗУ «При виконавче провадження» та ЦПК України, а тому вони не можуть вважатися поважними.

За таких обставин, судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів, виданих Володарським районним судом Донецької області №507/26/12 від 17.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в розмірі 35000,00 доларів США та судових витрат в розмірі 1820,00 гривень до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Керуючись ст.ст.258-261, 352-354, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків), ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О. Є. Вайновська