Справа № 405/3020/20
Провадження № 2/405/400/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/3020/20 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» в особі Кропивницького відділення № 1 АТ «Альфа-банк» про захист прав споживача фінансових послуг та визнання незаконними дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Альфа-Банк» в особі Кропивницького відділення № 1 АТ «Альфа-банк», в якому просив визнати порушення його ( ОСОБА_1 ) права споживача фінансових послуг, а дії по безпідставному нарахуванню штрафних та фінансових санкцій з боку АТ «Альфа-Банк», - незаконними та зобов`язати здійснити списання всіх нарахованих на момент винесення рішення фінансових санкцій за кредитною карткою № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), що обліковуються фінансовою установою; стягнути з відповідача на його (позивача) користь витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання учасників справи.

В судове засідання представником відповідача АТ «Альфа-Банк» - адвокатом Дзюбка М.П. (діє на підставі довіреності № 009894/19 від 14.08.2019 року) направлено клопотання, зареєстроване судом 30.06.2020 року за вх. № 14660, в якому просив закрити провадження у зазначеній справі № 405/3020/20 у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки Банк, за зверненням позивача враховуючи рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда та постанову Кропивницького апеляційного суду від 21.02.2020 року по справі № 405/4324/19, здійснив списання всієї заборгованості, що обраховувалася по рахунку позивача ОСОБА_1 ,про що останнього повідомлено листом від 22.05.2020 року за вих. № 43629-23.1-б/б. Крім того, зазначив, що матеріали справи не містять доказів понесених витрат позивача на правничу допомогу. Розгляд справи просив провести без участі сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, предмет спору це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.

Предметом позову у даній справі є відновлення порушених прав позивача ОСОБА_1 , як споживача фінансових послуг, порушених безпідставним нарахуванням штрафних та фінансових санкцій з боку АТ «Альфа-Банк» та зобов`язання здійснити списання всіх нарахованих на момент винесення рішення фінансових санкцій за кредитною карткою № НОМЕР_1 , що обліковуються фінансовою установою.

Як вбачається з листа за підписом начальника відділу претензійної роботи АТ «Альфа-Банк» Нікандрової О.І. від 22.05.2020 року № 43629-23.1-б/б у відповідь на звернення ОСОБА_1 за вх. № 70485 від 13.04.2020 року додатково повідомлено, що станом на 22.05.2020 року Банком врегульоване питання щодо нарахувань у сумі 7 146,71 грн. на рахунку НОМЕР_2 , заборгованість відсутня, подальше нарахування відсотків по рахунку призупинене, що підтверджується також випискою по рахунку з кредитною карткою World Debit MasterCard за період з 01.05.2020 по 22.06.2020.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін,чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Вищенаведене підтверджене висновком щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17.

Враховуючи, що відповідачем АТ «Альфа-банк» з рахунку позивача ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) списані нарахування у сумі 7 146,71 грн., а також те, що станом на 22.05.2020 року у позивача заборгованість перед банком відсутня, суд приходить до висновку, що на теперішній час відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем, тому провадження у справі слід закрити.

Розглядаючи вимогу позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача АТ «Альфа-Банк» витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом відзначається, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Крім того, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відтак, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що позивачем ОСОБА_1 будь-яких платіжних документів, що свідчать про оплату гонорару адвоката, оформлених у встановленому законом порядку (квитанції, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, чеку тощо) до суду надано не було, як не було надано розрахунок таких витрат, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись п.2 ч.1 ст.255, ст.ст.256, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі №№ 405/3020/20 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» в особі Кропивницького відділення № 1 АТ «Альфа-банк» про захист прав споживача фінансових послуг та визнання незаконними дій, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова