Справа № 219/3284/20
Провадження № 2-о/219/498/2020
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

14 квітня 2020 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в особі судді Шевченко Л.В., дослідивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про встановлення факту розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ознайомившись з вказаною заявою вважаю, що наявні підстави для залишення її без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно роз`яснень Пленума ВСУ, викладених у постанові №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.175 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.318 ЦПК (чинний).

За правилами п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, згідно ст.318 ЦПК України, яка регламентує зміст та форму заяви про встановлення фактів, що має юридичне значення, у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Так, заявник ОСОБА_1 вказує, що вона зверталася до Бахмутського МВ ДРАЦС за отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, однак отримала відмову. Проте, докази звернення заявника до Бахмутського МВ ДРАЦС та відмови у видачі свідоцтва в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. В даному випадку заявнику слід було подати відповідні докази разом із поданою заявою про встановлення факту, чого зроблено не було.

За вимогами ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 2 цієї статті визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 95 ЦПК України).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначено п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55 «ДСТУ 4163-2003», - «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

За вищевказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не засвідчені належним чином копії документів, які долучено до заяви (копії паспортів, копія рішення суду, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія витягу з реєстру).

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником на підтвердження сплати судового збору була надана копія квитанції від 08.04.2020 про сплату судового збору в сумі 420,40 грн.

Однак, вказана квитанція не може бути належним доказом сплати судового збору, враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв`язку.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» документи на підтвердження сплати судового збору позивачем подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, як зазначено вище, заявником до заяви додано копію квитанцій, що не узгоджується з вищенаведеними нормами. Отже, для усунення недоліків заяви необхідно надати оригінали квитанцій про сплату судового збору.

Крім того, заява ОСОБА_1 не містить підтверджень про те, що нею не подано до суду іншої заяви (заяв) з тих самих підстав, як того вимагає п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258-260, 318 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про встановлення факту розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, попередивши останнього про те, що у разі коли він відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі перелічені вимоги, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Відлік вказаного строку відраховується від дати отримання копії ухвали та продовжується на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239.

В разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.В. Шевченко