Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2020 Справа №607/5644/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Облещук О.В.,

у присутності учасників процесу:

представника позивача Вароди П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення грошових коштів, переданих на виконання недійсного правочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення грошових коштів, переданих на виконання недійсного правочину в розмірі 300048 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 27 вересня 2014 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №44185608 з примусового виконання виконавчого листа №607/4591/13-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 22 липня 2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 186428 грн. заборгованості за договором позики та 1656,80 грн. судових витрат. 06 липня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №44185608 за виконавчим листом №607/4591/13-ц від 22 липня 2014 року на суму 188084,80 грн. та №47940767 за виконавчим листом №607/1322/15-ц від 10 червня 2015 року на суму 89908 грн., тобто на загальну суму 277992,80 грн. В ході виконання вказаних виконавчих листів 31 серпня 2015 року проведено електронні торги, на яких реалізовано належну боржнику ОСОБА_5 однокімнатну квартиру, загальною площею 32,8 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Згідно з протоколом №112704 проведення електронних торгів від 31 серпня 2015 року вказану квартиру придбано переможцем електронних торгів учасником №5 позивачем ОСОБА_1 , реєстраційний номер лота №90440. За придбання вказаної квартири позивач сплатила на користь Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, який у подальшому реорганізований шляхом злиття у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби, грошові кошти в розмірі 300048 грн. 10 листопада 2015 року державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги та 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. ОСОБА_1 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 03 травня 2017 року та постановою Верховного Суду від 15 листопада 2019 року у справі №607/18080/15-ц, зазначені електронні торги визнано недійсними, скасовано протокол проведення електронних торгів №112704 від 31 серпня 2015 року, акт про проведені електронні торги від 10 листопада 2015 року та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27 січня 2016 року, видане приватним нотаріусом Ломакіною Л.В. 13 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України з вимогою повернути їй грошові кошти в розмірі 300048 грн., однак листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 18 березня 2020 року їй відмовлено задоволенні зазначеної вимоги.

Ухвалою судді від 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 06 травня 2020 року на 16 год. 00 хв.

05 травня 2020 року від представника відповідача Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що в ході виконання об`єднаного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошових коштів у розмірах 188084,80 грн. та 89908 грн. 31 серпня 2015 року Тернопільською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації належної боржнику ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 за ціною 300048 грн. Оскільки за рахунок реалізації вказаного майна борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено в повному обсязі, державним виконавцем закінчено виконавчі провадження та на підставі заяви ОСОБА_3 від 04 серпня 2016 року йому повернуто грошові кошти в сумі 163581,52 грн., що знаходилися на депозитному рахунку відділу ДВС після розподілу стягнутих державним виконавцем з боржника сум. Твердження позивача про те, що нею на користь Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції сплачено грошові кошти у розмірі 300048 грн. за придбання вказаної квартири не відповідають дійсності, оскільки згідно з квитанцією №29 від 21 серпня 2015 року 15002,40 грн. сплачено позивачем на користь ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції Україна. Грошові кошти в сумі 285045,60 грн., які сплачені позивачем на депозитний рахунок Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції у відповідача відсутні, оскільки вони були спрямовані на виконання виконавчих листів №607/4591/13-ц від 22 липня 2014 року та №607/41322/15-ц від 10 червня 2015 року. Крім того, відповідач оспорює законність рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року, оскільки під час його ухвалення не враховано інших судових рішень щодо оскарження дій державного виконавця, пов`язаних з оцінкою вищевказаного майна в межах виконавчого провадження, зокрема ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2015 року, якою скасовано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 08 вересня 2015 року в частині задоволення скарги ОСОБА_3 про визнання протиправними дій державного виконавця. З цих підстав на даний час апеляційним судом розглядається апеляційна скарга відповідача на ухвалу, якою відмовлено в перегляді рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року за нововиявленими обставинами. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання 06 травня 2020 року на 16 год. підготовче судове засідання відкладено на 03 червня 2020 року на 12 год. 30 хв..

Ухвалою суду від 03 червня 2020 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 02 липня 2020 року о 16 год.

За клопотанням представника відповідача розгляд справи, призначений на 02 липня 2020 року на 16 год., відкладено на 02 вересня 2020 року на 16 год. 00 хв.

В судовому засіданні 02 вересня 2020 року судом заслухано вступне слово учасників справи, досліджено письмові докази та оголошено перерву в розгляді справи до 08 жовтня 2020 року до 14 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вароди П.Б. про залучення до участі у справі як співвідповідача Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та у зв`язку з неявкою учасників справи оголошено перерву до 11 листопада 2020 року до 11 год.

За клопотанням представника відповідача та у зв`язку з неявкою позивача судове засідання, призначене на 11 листопада 2020 року на 11 год., відкладене на 16 грудня 2020 року на 15 год. 30 хв.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав, зіславшись на мотиви, які викладені в позовній заяві, та просив позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні 02 вересня 2020 року представник відповідача ОСОБА_7 позову не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила в його задоволенні відмовити. В подальшому від представника відповідача надходили клопотання про відкладення розгляду справи, в тому числі на 16 грудня 2020 року у зв`язку з проведенням контрольної перевірки. Оскільки відповідач є юридичною особою, його представництво може здійснювати як керівник, так і інші уповноважені особи відповідно до закону, суд вважає такі причини неявки представника відповідача не поважними, а підстави відкладення розгляду справи відповідно до ст. 223 ЦПК України відсутні.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

29 липня 2014 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44185608 з виконання виконавчого листа №607/1591/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 69160 грн. боргу та 117268 грн. відсотків, а всього 186428 грн. заборгованості за договором позики солідарно, та 1656,80 грн. судових витрат в рівних частках.

30 червня 2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47940767 з виконання виконавчого листа №607/1322/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 20748 грн. відсотків за користування позикою та 69160 грн. пені за неналежно виконані зобов`язання за договором позики грошей від 22 грудня 2010 року.

06 липня 2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження, згідно з якою виконавчі провадження №47940767 та №44185608 об`єднано в одне провадження.

Відповідно до квитанції №29 від 21 серпня 2015 року ОСОБА_1 було сплачено на рахунок ДП «Інформ центр» Міністерства юстиції України грошові кошти у розмірі 15002,40 грн. Призначення платежу: гарантійний внесок за участь у торгах.

Як убачається з протоколу проведення електронних торгів №112704 від 31 серпня 2015 року, переможцем електронних торгів з продажу лоту №90440 квартири по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Сума сплаченого гарантійного внеску становить 15002,40 грн., сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця 285045,60 грн.

Згідно з квитанціями №107 від 14 вересня 2020 року та №108 від 14 вересня 2020 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок Другого ВДВС Тернопільського міського управління юстиції грошові кошти у розмірі 149000 грн. 136045,60 грн. Призначення платежу: кошти за придбання на СЕТАМ, прот. №112704 від 31 серпня 2015 року, лот №90440.

Відповідно до акту про проведені електронні торги від 10 листопада 2015 року, складеного державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, згідно з протоколом №112704 проведення електронних торгів (реєстраційний номер лота №90440) однокімнатна квартира, загальною площею 32,8 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, придбана переможцем електронних торгів ОСОБА_1 .

31 грудня 2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/4591/13-ц, виданого 22 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 69160 грн. боргу та 117268 грн. відсотків, а всього 186428 грн. заборгованості за договором позики солідарно, 1656,80 грн. судових витрат в рівних частках.

31 грудня 2015 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/1322/15-ц, виданого 10 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 20748 грн. відсотків за користування позикою та 69160 грн. пені за неналежно виконані зобов`язання за договором позики грошей від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до свідоцтва від 27 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В., ОСОБА_3 на праві власності належить однокімнатна квартира, загальною площею 32,8 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 , яка придбана ОСОБА_1 за 285045,60 грн.

Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №62167518 від 27 січня 2016 року, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира по АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв.м.

01 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із заявою про повернення йому грошових коштів у розмірі 163581,52 грн., які знаходяться на депозитному рахунку ДВС, що залишились після розподілу стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням №48552800 грошових сум та підлягають поверненню.

Згідно з платіжним дорученням №1182 від 16.08.2016р. кошти в сумі 163581,52 грн. перераховано ОСОБА_3 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року визнано електронні торги, проведені 31 серпня 2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо реалізації реєстраційного номера лота 90440 квартири по АДРЕСА_1 недійсними. Скасовано протокол проведення електронних торгів №112704 від 31 серпня 2015 року. Скасовано акт про проведені електронні торги від 10 листопада 2015 року щодо реалізації реєстраційного лота 90440 квартири по АДРЕСА_1 . Скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №70 від 27 січня 2016 року, видане приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. на ім`я ОСОБА_1 щодо права власності на квартиру по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 03 травня 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2019 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 03 травня 2017 року залишено без змін.

13 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України з вимогою повернути їй грошові кошти в розмірі 300048 грн., однак листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 18 березня 2020 року №Б-78/3.1/-09-35 їй повідомлено про те, що державним виконавцем вимогу про повернення коштів скеровано стягувачу ОСОБА_4 .

Відтак, кошти, сплачені позивачем за купівлю квартири, придбаної на електронних торгах, які рішенням суду, що набрало законної сили, визнані недійсними, їй не повернуті.

Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №16/44 від 26 січня 2016 року та Наказу Міністерства юстиції України від 01 березня 2016 року №569/5 «Про відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану» Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області та Другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області було реорганізовано шляхом злиття у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі №465/650/16-ц та від 23.01.2019 у справі №522/10127/14-ц, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством, щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

У постанові від 5.06.2018 у справі №910/856/17 ВП ВС дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є ДВС та організатор електронних торгів.

У ч. 4 ст. 263 ЦПК визначено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці ДВС та організатор електронних торгів, та покупець переможець електронних торгів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Згідно з п. 1 розділу І Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014р. № 656/5, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, (далі Порядок) гарантійний внесок це грошовий завдаток, зарахований на рахунок Організатора, який за одним лотом сплачує фізична або юридична особа - учасник електронних торгів, розмір якого визначений, виходячи зі стартової ціни лота, та дорівнює сумі винагороди організатору електронних торгів (далі - Організатор) за надані ним послуги з реалізації майна.

Відповідно до п. 1, 2 розділу ІІІ Порядку винагорода Організатору за організацію та проведення електронних торгів встановлюється у відсотковому відношенні до ціни продажу лота. Розмір винагороди за організацію та проведення електронних торгів становить з урахуванням витрат, пов`язаних зі зберіганням, організацією та проведенням реалізації майна, у тому числі пов`язаних з оцінкою майна, 5 % від вартості реалізованого майна.

Згідно з п. 2 розділу IV Порядку для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на веб-сайті, сплачує гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок Організатора, подає заявку на участь в електронних торгах за формою, розміщеною на веб-сайті, та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 1 розділу ІХ Порядку на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно, зокрема зазначена в протоколі електронних торгів сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди Організатору за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок органу державної виконавчої служби.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом установлено, що 21 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 сплатила на рахунок ДП «Інформаційний центр» гарантійний внесок у розмірі 15002,40 грн. для участі в електронних торгах з метою придбання квартири по АДРЕСА_1 .

31 серпня 2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» було проведено електронні торги з реалізації зазначеної квартири, переможцем яких стала ОСОБА_1

14 вересня 2015 року позивач сплатила на рахунок Другого ВДВС Тернопільського міського управління юстиції кошти за придбання вказаної квартири на загальну суму 285045,60 грн., що становить різницю між ціною продажу придбаного лота і сумою сплаченої винагороди Організатору (гарантійного внеску).

10 листопада 2015 року державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги та 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. ОСОБА_1 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Таким чином між Другим ВДВС Тернопільського міського управління юстиції, Державним підприємством «Інформаційний центр» як продавцями та ОСОБА_1 як покупцем відбулося оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто правочин.

27 січня 2016 року право власності ОСОБА_1 на квартиру по АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року, яке набрало законної сили, зазначені електронні торги визнано недійсними, скасовано протокол проведення електронних торгів №112704 від 31 серпня 2015 року, акт про проведені електронні торги від 10 листопада 2015 року та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27 січня 2016 року.

Відтак, відповідно до вимог ст. 216 ЦК України кожна зі сторін укладеного правочину купівлі-продажу майна на електронних торгах, який визнано недійсним, зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, який є однією зі сторін вищевказаного правочину, реорганізований шляхом злиття у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

З цих підстав позивач ОСОБА_1 має право вимагати від відповідача повернення грошових коштів у розмірі 285045,60 грн.,сплачених нею на рахунок Другого ВДВС Тернопільського міського управління юстиції за придбання квартири по АДРЕСА_1 на підставі протоколу №112704 про проведення електронних торгів від 31 серпня 2015 року.

Доводи відповідача про те, що під час його ухвалення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року судом не враховано інших судових рішень щодо оскарження дій державного виконавця, пов`язаних з оцінкою вищевказаного майна в межах виконавчого провадження, зокрема ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2015 року, якою скасовано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 08 вересня 2015 року в частині задоволення скарги ОСОБА_3 про визнання протиправними дій державного виконавця, суд вважає необгрунтованими, оскільки рішення суду набрало законної сили і є обов`язковим до виконання. Розгляд апеляційним судом апеляційної скарги відповідача на ухвалу, якою відмовлено в перегляді рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, дії цього рішення не зупиняє і не скасовує.

Разом з тим, судом встановлено, що 15002,40 грн. позивач ОСОБА_1 сплатила на рахунок ДП «Інформаційний центр» як гарантійний внесок для участі в електронних торгах з метою придбання квартири по АДРЕСА_1 .

Зазначений гарантійний внесок є винагородою організатора торгів (ДП «Інформаційний центр»), який є стороною правочину, тому вимога про стягнення цих коштів з відповідача в користь позивача не може бути задоволена, оскільки відповідач цих коштів на виконання правочину не отримував.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 300048 грн., підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача 285045,60 грн., переданих на виконання недійсного правочину.

У зв`язку з частковим задоволенням позову слід вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як убачається з договору про надання професійної правничої допомоги від 30 січня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 (Клієнт) та її представником Вародою П.Б. (Адвокат), гонорар адвоката за надання професійної правничої становить 6000 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №120 від 30 січня 2020 року, адвокатом Вародою П.Б. отримано від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6000 грн. згідно з договором про надання професійної правничої допомоги від 30 січня 2020 року.

Оскільки позов задоволено на 95%, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 5700 грн. витрат на правову допомогу.

Крім цього, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 2850,45 грн. понесеного судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 263 265, 268, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 285045 (двісті вісімдесят п`ять тисяч сорок п`ять) гривень 60 копійок, переданих на виконання недійсного правочину.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в користь ОСОБА_1 2850 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 45 копійок сплаченого судового збору та 5700 (п`ять тисяч сімсот) гривень витрат на правничу допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційнускаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ідентифікаційний код у , місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий суддяН. М. Сташків