Номер провадження: 22-ц/813/66/20
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №520/1019/17 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про стягнення коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2018 року у складі судді Огренич І.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 29 серпня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що 26 травня 2015 року уклала з відповідачем Договір №111673/КВ про надання послуг з водопостачання та водовідведення з метою власного споживання за місцем проживання, сплатила борг за минулі роки 6500,00 грн. за повним тарифом без врахування пільги у розмірі 25% як дитині війни. Позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Інфокс» на її користь 812,50 грн. переплати, яку не мала сплачувати у зв`язку з пільгою (а.с.1).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.7).

Відповідач ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» позов не визнав, зазначивши, що на підставі рішення Одеської міської ради від 5 квітня 2007 року №1173-У «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» КП «ЖКС «Вузівський» 1 вересня 2008 року передало особовий рахунок № НОМЕР_1 (споживач ОСОБА_1 ) без зазначення відомостей про наявність пільг з інформацією про кількість зареєстрованих за адресом: АДРЕСА_1 три особи.

З 1 жовтня 2011 року нарахування за вказаним особовим рахунком проводиться за нормами споживання відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 25 лютого 2010 року №30 «Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15 лютого 1992 року №63 «Про впорядкування експлуатації та користування системами комунального водопроводу та каналізації м. Одеси» на двох зареєстрованих осіб згідно з довідкою, виданою КП «ЖКС «Вузівський».

Відповідно до пункту 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу; пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу за фактичними витратами в межах соціальних нормативів, визначених законодавством.

З 1 жовтня 2014 року згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів в сфері житлово-комунального обслуговування» затверджені соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами в розмірі 4,0 м.куб. на одну особу. Отже з 1 жовтня 2014 року діють норми споживання, встановлені органами місцевого самоврядування та соціальний норматив в розмірі 4,0 м.куб., споживання понад встановлені соціальні норми сплачується споживачами без урахування пільги.

При укладенні договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення №111673/КВ від 26 травня 2015 року документи, що підтверджують право на пільгу 25% «Діти війни» позивачем надані не були. Згідно наданих по електронній пошті в червні 2015 року документів нарахування за послуги водокористування позивачу були проведені з врахуванням пільги 25% на одну особу ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року по 30 червня 2015 року.

З липня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року №389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_1 проводились без врахування пільги, оскільки позивачем не було надано з Управління соціального захисту населення документів, що підтверджують дану пільгу. Документи, що посвідчують право на пільгу в розмірі 25% «Діти війни» були надані ОСОБА_1 тільки у лютому 2016 року електронною поштою. Нарахування за послуги водокористування були проведені з урахуванням пільги 25% на одну особу ОСОБА_1 з 1 лютого 2016 року по 30 червня 2016 року.

З 1 липня 2016 року на особовий рахунок споживача ОСОБА_1 була надана субсидія. По закінченню опалювального періоду нарахування субсидії скасовано на користь пільги 25% «Діти війни», але з 1 липня 2017 року пільгу було знято, так як дохід (пенсія 2797 грн.) перевищує норму згідно постанови Кабінету Міністрів України №389 від 4 червня 2015 року.

Оскільки позивачем оплати послуг водокористування в розмірі 2000,00 грн. та 4516,07 грн. були здійснені відповідно 21 серпня та 27 серпня 2015 року і зараховані в рахунок погашення боргу, що виник з 2008 року по 31 серпня 2015 року, тобто в зазначеному періоді, коли пільга в розмірі 25% «Діти війни» позивачу не нараховувалась з підстав ненадання нею відповідних підтверджуючих документів, то підстав для стягнення з відповідача 812,50 коп. не має, що є підставою для відмови в позові (а.с.18-20).

5 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 змінила вимоги та просила стягнути з відповідача борг за період з січня 2008 року по вересень 2014 року включно в сумі 514,42 грн., за період з жовтня 2014 року по травень 2015 року 252,65 грн. Вимоги обґрунтувала тим, що згідно конституційних приписів Кабінет Міністрів України як вищий орган виконавчої влади не може змінювати, доповнювати чи розширювати зміст будь-якого закону, в тому числі й Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо права на отримання пільгової знижки при сплаті комунальних послуг, який почав діяти з 2006 року. Тому не залежно від того, коли було надано відповідачу документи про право на пільги, вона має право на отримання 25% знижки, так як вказаний закон не пов`язує право на пільгу з моментом отримання відповідачем документів, які підтверджують таке право (а.с.31-33).

Відповідач ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» змінені вимоги не визнав з підстав, викладених вище, додатково зазначивши, що Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради є розпорядником грошових котів по відшкодуванню з Державного бюджету України витрат організаціям, які надають пільги населенню, в тому числі й філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс»; пільги надаються за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Відповідач в нарахуваннях за послуги водопостачання та водовідведення використовував інформацію про надані позивачу пільги, отриману з Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Крім того, вимоги позивача виходять за межі загальної позовної давності, яка відповідно до статті 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки, про застосування позовної давності подано заяву (а.с.41-44, 63-64, 65-66).

27 вересня 2018 року позивач змінила вимоги та просила стягнути з відповідача борг за період з вересня 2008 року по вересень 2014 року включно в сумі 465,15 грн., за період з жовтня 2014 року по травень 2015 року в сумі 252,65 грн., за період з січня 2008 року по серпень 2008 року в сумі 394,19 грн.; просила поновити строк позовної давності до вимог про стягнення коштів в сумі 394,19 грн., щодо вимог про стягнення коштів в сумі 465,15 грн. та 252,65 грн., то строк позовної давності щодо таких вважала таким, що не є пропущеним, так як про порушення права на пільгу дізналася лише 1 жовтня 2015 року, а до суду звернулася у серпні 2017 року (а.с.75-78).

Відповідач ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» змінені вимоги не визнав з підстав, що виклав раніше, просив застосувати позовну давність (а.с.94-98, 99-100).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.116-118).

Висновок суду мотивовано тим, що пільги нараховуються за заявою пільговика з місяця, що настає за місяцем її подання, тому вимоги є необґрунтованими. Положення закону про правові наслідки спливу позовної давності суд не застосував, оскільки позивачем не доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факту його порушення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.121-123).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у тому, що Закон України «Про соціальний захист дітей війни» діє з 2006 року, приписами Кабінету Міністрів України права на отримання пільгової знижки при сплаті комунальних послуг не можуть бути змінені, доповнені чи розширені; її право на пільгу не пов`язується з моментом отримання відповідачем документів, які підтверджують таке право.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Інфокс» в особі філії заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує підтриманням доводів, викладених в суді першої інстанції (а.с.139-141).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Рішенням Одеської міської ради від 5 квітня 2007 року №1173-У «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» визначено виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення у житловому фонді комунальної власності.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення №111673/КВ від 26 травня 2015 року, особовий рахунок НОМЕР_1 (маш. код НОМЕР_2 ) (а.с.3).

ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» документи, що підтверджують право на пільгу 25% «Діти війни» ОСОБА_1 надано вперше по електронній пошті у червні 2015 року, потім у лютому 2016 року.

При нарахуванні за послуги водокористування ОСОБА_1 проводилось нарахування пільги 25% на одну особу у період з 1 червня 2015 року по 30 червня 2015 року, з 1 лютого 2016 року по 30 червня 2016 року.

З 1 липня 2016 року на особовий рахунок споживача ОСОБА_1 надана субсидія, яку знято з 1 липня 2017 року, так як дохід (пенсія) перевищувала норму, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №389 від 4 червня 2015 року.

21 серпня 2015 року, 27 серпня 2015 року ОСОБА_1 сплачено 2000,00грн. та 4516,07 грн., грошові кошти зараховано в рахунок погашення боргу, що виник з 2008 року по 31 серпня 2015 року (в указаний період пільга в розмірі 25% «Діти війни» не нараховувалась з підстав не надання ОСОБА_1 у вказаний період підтверджуючих документів).

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради є розпорядником грошових коштів по відшкодуванню з Державного бюджету України витрат організаціям, які надають пільги населенню, в тому числі й філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», пільги надаються за рахунок субвенцій з державного бюджету місцем бюджетам.

Згідно з вимогами Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, названий Реєстр це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України. Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних, структурних підрозділів з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів місцевих рад.

ТОВ «Інфокс» в нарахуваннях за послуги водопостачання та водовідведення використовував інформацію про пільги, надані ОСОБА_1 , отриману з Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Відповідно до пункту 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу; пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу за фактичними витратами в межах соціальних нормативів, визначених законодавством.

Суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для справи, правильно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Докази у справі вказують на дотримання відповідачем вимог закону при нарахуванні позивачу оплати за послуги у спірний період.

Правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відсутні.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 26 листопада 2020 року завчасно повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи; заяв про відкладення розгляду справи не подали; справа в провадженні суду з квітня 2019 року, призначалась в судові засідання на 17 жовтня 2019 року, 23 січня 2020 року, 12 березня 2020 року, 8 жовтня 2020 року 26 листопада 2020 року; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, в справі наявні матеріали для прийняття рішення, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про стягнення коштів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова