Справа № 132/3720/20
Провадження № 2/132/883/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2020 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Лавренчука Андрія Сергійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в позові вказує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.02.1998 року Вінницькою дистанцією колії згідно наказу від 20.02.1998 року №75 на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної частки вищезазначеної квартири.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Відповідачі по справі протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини.

Проте, оформити спадщину на належну померлому ОСОБА_6 частку вищезазначеної квартири ОСОБА_1 не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому.

Співвласники приватизували квартиру, однаково володіли житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/4 частку квартири. За вказаних підстав представник позивача звернувся в суд з даним позовом.

В підготовчому засіданні позивач та її представник-адвокат Лавренчук А.С. позовні вимоги підтримали з мотивів, зазначених у позові.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явились, проте від кожного зокрема, надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення позивача та її представника-адвоката Лавренчука А.С., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.02.1998 року Вінницькою дистанцією колії згідно наказу від 20.02.1998 року №75 на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної частки вищезазначеної квартири.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Відповідачі по справі протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи №513/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Проте, оформити спадщину на належну померлому ОСОБА_6 частку вищезазначеної квартири ОСОБА_1 не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів, ст.49 Закону України «Про нотаріат» та глава 7 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Зокрема п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту. Якщо до складу майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації / за винятком земельної ділянки /нотаріус виготовляє витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку /п.п.4.18 глави 10 розділу ,11 Порядку /.

Співвласники приватизували квартиру, однаково володіли житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/4 частку квартири.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст.370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.355, 368, 370, 1216-1218, 1220, 1226, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що розмір часток співвласників у житловій квартирі АДРЕСА_2 становить: ОСОБА_7 -1/4 частка; ОСОБА_2 -1/4 частка; ОСОБА_8 -1/4 частка; ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-1/4 частка, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.02.1998 року Вінницькою дистанцією колії згідно наказу від 20.02.1998 року №75.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя: