Справа № 750/7001/20
Провадження № 2/750/1623/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розмір аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 згідно судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 750/3596/20, до 1/8 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис за № 327.

Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син проживає разом з відповідачкою.

Згідно судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 750/3596/20, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 квітня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає про те, що на його утриманні перебуває неповнолітня донька від першого шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вважає, що за даної ситуації розмір аліментів на утримання спільної з відповідачкою дитини позивача слід зменшити, присудивши їх до стягнення у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис за № 327.

Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син проживає разом з відповідачкою.

Згідно судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 750/3596/20, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 квітня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

На утриманні позивача перебуває неповнолітня донька від першого шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.10.2020.

Згідно частини 7 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із частиною першою статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Сімейним кодексом України визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150) та врегульовано питання способів виконання батьками цього обов`язку.

Неповнолітня дитина сторін син ОСОБА_5 часто хворіє, має хронічні захворювання, що підтверджено відповідачкою належними та допустимими доказами, наданими до відзиву на позов.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при задоволенні даного позову будуть суттєво порушені права дитини, а також ст. 182 СКУ та норми Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, щодо права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Враховуючи викладене вище, з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, який є працездатною особою, одержувача аліментів та те, що сума аліментів на утримання дітей не може бути нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожитковою мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зменшення розмір аліментів.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: