Номер провадження: 22-ц/813/6902/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря: Ющак А.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи,апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Березівського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України, за участю прокуратури Приморського району м. Одеси про визнання незаконними та протиправними дій суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними та протиправними діями, стягнення матеріальних витрат при розгляді справи, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2015 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково (т.1, а.с. 256-259).

Визнано незаконними дії працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області, працівників міліції Марчука В.М. та Насіловського Д.В., якими порушені права ОСОБА_1 складанням 08.04.2005 р. та 12.09.2006 р. протоколів відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення.

Зобов`язано Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м.Березівки про закриття проваджень по адміністративним справам відносно ОСОБА_1 .

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. шляхом списання цієї суми з рахунку Державної казначейської служби України.

Стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за 10.11.2006 р. в розмірі 8,96 грн.

Стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 688,14 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.10.2015 року (т.1, а.с. 342-346), та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 року (т.2, а.с. 84-86).

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до районного суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року шляхом направлення Березівським ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області відділу освіти Березівської райадміністрації Одеської області, трудовому колективу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 м. Березівки постанов Березівського районного суду Одеської області від 06.11.2006 року та 10.11.2006 року, тобто роз`яснити рішення суду в частині обов`язків, оскільки співробітники поліції не розуміють, яким чином виконати вимоги рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року (т.2, а.с. 107-109).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року за позовом ОСОБА_1 до Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області, Головного управління МВС України в Одеській області, ГУ ДКС України в Одеській області, ДКС України, за участю прокуратури Приморського району м. Одеси про визнання незаконними та протиправними дій суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними та протиправними діями, стягнення матеріальних витрат при розгляді справи, відшкодування моральної шкоди відмовлено (т.2, а.с. 11-112).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року, та постановлення нової про задоволення її заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (т.2, а.с. 139-142).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року визнано неподаною і повернуто скаржнику (т.2, а.с. 157-158).

Разом з тим, Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2, а.с. 194-197).

Після повернення справи на адресу Одеського апеляційного суду ухвалою від 21.05.2020 року у справі було відкрите апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для направлення відзиву на апеляційну скаргу (т.2, а.с. 200-201).

Крім того, ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.06.2020 року підготовку справи до розгляду було закінчено, справу призначено до розгляду на 16.12.2020 року на 13 год. 00 хв. (т.2, а.с. 208-209).

Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання, призначене на 16.12.2020 року, на 13.00 год., як то передбачено ст. 130 ЦПК України (т.2, а.с. 210-216).

При цьому, колегія суддів враховує, що у відповідності до п.п. 1, 5 Розпорядження голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року, з наступними змінами (т.2, а.с.221), тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Разом з тим, 16.12.2020 року, тобто в день судового засідання, від Одеської обласної прокуратури надійшла заява про відкладення розгляду справи, з посиланням на вищевказане Розпорядження голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року, та бажанням представника прокуратури особисто прийняти участь у розгляді справи (т.2, а.с.217-219).

Однак, у зв`язку з тим, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а також враховуючи строки розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в Одеського апеляційного суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення, яким є постанова суду, є 24.12.2020 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року, районний суд виходив із того, що судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про можливість виникнення у виконавців зазначеного судового рішення труднощів з розумінням порядку його виконання. Рішення є чітким та зрозумілим, не потребує жодних додаткових роз`яснень щодо порядку його виконання.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Це питання також врегульовано ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа №6-2427цс15).

Пунктом 9 узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах» (постанова від 25 вересня 2015 року №8) вказано, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року визнано незаконними дії працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області та працівників міліції Марчука В.М. та ОСОБА_2 , якими порушені права ОСОБА_1 складанням 08.04.2005 р. та 12.09.2006 р. протоколів про адміністративне правопорушення; зобов`язано Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м. Березівки про закриття проваджень по адміністративним справам відносно ОСОБА_1 ; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. шляхом списання цієї суми з рахунку Державної казначейської служби України; стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за 10.11.2006 р. в розмірі 8,96 грн.; стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 688,14 грн. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 були видані виконавчі листи від 10.11.2015 року.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. від 12.02.2016 року закінчено виконавче провадження № 49564252 з примусового виконання виконавчого листа № 522/20820/13-ц від 10.11.2015 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про зобов`язання Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м. Березівки про закриття проваджень по адміністративним справам відносно ОСОБА_1 відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (т.2, а.с. 55).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року, оскільки рішення є чітким та зрозумілим, не потребує жодних додаткових роз`яснень щодо порядку його виконання, крім того, виконавче провадження на даний час закінчено, про що вказано вище.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Крім того, у відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 353 та п.2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про встановлення порядку виконання рішенняу справі касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева