Провадження № 2/161/2990/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18 липня 2004 року. Шлюб був зареєстрований Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис № 40. В шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя та подружнє життя не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вже раніше подавала позов про розірвання шлюбу, який відкликала з метою збереження сім`ї. Однак, змін у сімейних стосунках не відбулося. А тому, просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб з відповідачем.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав. Суду пояснив, що за час примирення, який надавався судом, зустрітися з позивачем не виявилося можливим, оскільки вона відмовлялася. Вважає, що було замало часу для примирення.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Зі свідоцтва про шлюб (повторно) серії НОМЕР_1 встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 липня 2004 року, який зареєстрований Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис № 40 (а.с. 3).

В шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

З позовної заяви та пояснень в судовому засіданні 28.09.2020 позивача вбачається, що вона бажає розірвати шлюб з відповідачем, категорично заперечує можливість примирення. Крім того, вказувала на те, що вже намагалася зберегти шлюб, відкликавши попередній позов, однак, такі заходи не призвели до змін у сімейних стосунках.

За клопотанням відповідача у даному провадженні, судом надавався сторонам термін для примирення, який виявився безрезультатним.

Статтею 24 СК України установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер.

Заперечення відповідача та його доводи про можливість примирення і збереження шлюбу не є переконливими, оскільки встановлені судом обставини життя сторін свідчать про формальність вжиття такого заходу.

З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 200, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем міста Луцьк Волинської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою смт. Маневичі Маневицького району Волинської області, зареєстрований 18 липня 2004 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис № 40 -- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.12.2020.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій