Справа № 1512/2-1858/11
Провадження № 2-р/947/39/20
УХВАЛА

18.12.2020

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю

Представника виконавчої служби Хоменко Є.В.

представника заінтересованої особи стягувача ОСОБА_1 адвоката Маркарова І.Р.

представника заінтересованої особи боржника ОСОБА_2 адвоката Бойко Н.І.

розглянувши заяву Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі про роз`яснення судового рішення від 02.07.2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Одеської міської ради про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення Одеського виконкому, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домобудівлю та зобов`язання відповідачів внести зміни до державного земельного кадастру, знесення незаконно збудованого гаража з надбудовою і сауни, стягнення моральної шкоди та судових витрат, а також зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради про усунення перешкод у користування власністю, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, визнання частково недійсними державних актів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 10.11.2020 року звернувся начальник Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси) із заявою про роз`яснення судового рішення №1512/2 -1858/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 12.07.2014 року про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ. «В» розташований за адресою: АДРЕСА_1 , демонтувавши самочинно надбудовану над вказаною спорудою літню кухню, та зблоковану з гаражем сауну, а саме: що вважати «первісним станом гаража» та який технічний паспорт або інші характеристики враховувати при визначенні « первісного стану».

Як встановлено у судовому засіданні рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2013 року було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог щодо : визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , від 20 квітня 1999 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №2218; визнання недійсним рішення Одеського міськвиконкому №734 від 17.07.1998 року « Про надання у приватну власність земельної ділянки, площею 517 кв.м. ОСОБА_3 , про прийомку до експлуатації двоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 »; визнання недійсним свідоцтва № НОМЕР_1 від 01 вересня 1998 року про право власності на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати чистину даху його будинку, за адресою: АДРЕСА_1 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат; задоволені частково вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і/н НОМЕР_2 , проживаючого АДРЕСА_1 ) та зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ. «В» розташований за адресою: АДРЕСА_1 , демонтувавши самочинно надбудовану над вказаною спорудою літню кухню, та зблоковану з гаражем сауну; зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , і/н. НОМЕР_3 , проживаючу у АДРЕСА_1 ) власними силами та за власний рахунок демонтувати належну їй конструкцію відкотних воріт домобудівні за адресою: АДРЕСА_1 , які прилягають до несучої стіни домобудівні літ « А» за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду на ремонтно-відновлювальні роботи, спричинену у результаті експлуатації металевих відкотних воріт, у розмірі 2236 ( дві тисячі двісті тридцять шість) гривень, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із оплатою державного мита 8,50 грн., ЫТЗ судового процесу 7,50 грн., та оплату експертного дослідження 1032 грн., на загальну суму 1048 (одна тисяча сорок вісім) грн..; відмовлено ОСОБА_1 у позовних вимогах - визнання недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 25 грудня 1996 року №591, у частині надання ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0561 га., в межах згідно плану; визнання недійсним рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 26 січня 2001 року, №2125-ХХІІІ у частині надання ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , в межах згідно з планом; визнання недійсним державного акту на права приватної власності на землю виданого 16 січня 1997 року, ні ім`я ОСОБА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 25 грудня 1996 року №591, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №68; визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю виданого 02 квітня 2001 року, на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 26 січня 2001 року №2125-ХХІІІ, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №385/6167; відновити межу земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . у відповідності з державним актом на право приватної власності на землю від 20.04.1998 року,, шляхом переносу лівої бокової межі суміжної з земельною ділянкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , біля фасадної межі на 0,55 м і біля задньої межі на 0,32 м в сторону земельної ділянки ОСОБА_2 з приведенням її до прямої лінії довжиною 26,12 м.

Рішення набрало законної сили 04.12.2013 року і 12.08.2014 року судом був виданий виконавчий лист , щодо зобов`язання ОСОБА_2 власними силами та за власний рахунок демонтувати належну їй конструкцію відкотних воріт домобудівні за адресою: АДРЕСА_1 , які прилягають до несучої стіни домобудівні літ « А» за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 .

Виконавче провадження неодноразово закривалось з різних підстав та в останнє виконавче провадження було відкрито державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси 29.12.2017 року.

Так 29.12.2017 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській обл. Георгієвим В.І. була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження ВП №45439000.

26.02.2019 року державним виконавцем було направлено виклик сторонам на прийом до Відділу. Боржниця не з`явилась. Стягувач прийшов на прийом до державного виконавця, де повідомив про те, що рішення суду на теперішній час не виконано.

04.03.2019 державним виконавцем виходом за адресою встановлено: зі слів стягувача рішення суду не виконано. На територію приватної власності здійснити вхід було неможливо, оскільки двері ніхто не відчинив.

07.03.2019 року начальником Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській обл. Шевченко Є.О. винесена постанова про перевірку виконавчих проваджень №45439000 та №45438671, згідно якої вбачається зобов`язати державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській обл. Мазур В.В. провести виконавчі дії в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження», які спрямовані на повне та фактичне виконання виконавчого листа №1512/2-1858/11 виданого Київським районним судом м. Одеси від 02.07.2013 про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ «В», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , демонтувавши самочинно надбудовану над вказаною спорудою літню кухню та зблоковану з гаражем сауну у відповідності до вимог ст.ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження».

13.03.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

13.03.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

13.03.2019 року державним виконавцем для забезпечення виконання постанов про накладення штрафу було винесено постанову про арешт майна боржника.

18.03.2019 року державним виконавцем повторно перевірено стан виконання рішення суду та встановлено, що боржником вимоги виконавчого документа фактично не виконано, про що складено акт державного виконавця.

21.03.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про призначення спеціаліста, а саме: ОСОБА_4 , яка має свідоцтво, видане 01.03.2019за № 1983, виданий Міністерство юстиції України (строк дії: 01.03.2022) спеціалістом у виконавчому провадженні з примусового виконання.

Відповідно до висновку від 01.07.2019 року було надано відповідь на наступне питання «Чи приведено до первісного стану гараж під літ «В», розташований за адресою: АДРЕСА_1 », повідомлено наступне: при проведенні натурного обстеження та згідно даних технічних паспортів складених КП «БТІ» від 30.01.02 р., 19.10.10 р., 08.08.96 р. встановлено, що основні геометричні параметри гаража літ «В» (площа, розмір) в усіх вищенаведених технічних паспортах відрізняються один від одного." Враховуючи численні розбіжності у наявних матеріалах, а також те, що у питанні не визначено який саме час або яку дату слід приймати як ту, що характеризує первісний стан гаража літ «В», надати відповідь на це питання експерту не уявляється можливим.

21.10.2019 року на адресу відділу Тінтулова Т.Я. надає заяву та висновок судового експерта від 07.10.2019 року №80/19, відповідно до якого «візуально встановлено, що фактичний стан гаражу під літ. «В», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає первісному стану»

Таким чином під час виконання вимог виконавчого листа №1512/2-1858/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 12 серпня 2014 року у виконавця виникли складнощі із виконанням рішенням суду враховуючи, що у виконавчому документі зазначено - «привести до первісного стану гараж», державному виконавцю не зрозуміло; що вважати «первісним станом». Однак беручи до уваги наявність у матеріалах виконавчого провадження №45439000 трьох технічних паспортів складених КП «БТІ» від 30.01.2002 р., 19.10.2010 р., 08.08.1996 р., встановити який технічний паспорт враховувати при визначенні «первісного стану», без відповідного роз`яснення рішення суду, неможливо.

Згідно матеріалів цивільної справи до суду раніше звертались 08.05.2015 року старший державний виконавець Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ та 29.06.2016 року ОСОБА_2 щодо роз`яснення порядку виконання рішення суду. Судом було відмовлено у роз`ясненнях рішення, враховуючи зрозумілість поняття демонтування власними силами та за власний рахунок конструкцію відкотних воріт домобудівні.

Ухвалою суду від 14.02.2019 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення суду від 02.07.2013 року про приведення до первісного стану гаражу під літ. «В» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтування самочинно надбудованої над вказаною спорудою літньої кухні, та зблоковану з гаражем сауну, а також демонтування конструкції відкотних воріт домобудівні за адресою: АДРЕСА_1 , які прилягають до несучої стіни домобудівні літ «А» за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 , за рахунок ОСОБА_1 та за його власні сили з підстав того, що факт відсутності у боржника коштів саме по собі не може бути перешкодою у проведенні виконавчих дій а проведення виконавчих дій власними силами стягувача не передбачена діючим законодавством а тому не може бути встановлено як спосіб виконання рішення суду.

Враховуючи термін за який не було належним чином виконане рішення судом була винесена окрема ухвала відносно Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Згідно ст. 271 ЦПК за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Рішенням суду, зокрема, було зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ. «В» розташований за адресою: АДРЕСА_1 , демонтувавши самочинно надбудовану над вказаною спорудою літню кухню, та зблоковану з гаражем сауну.

При винесенні рішення судом було встановлено, що згідно довідки дачно-будівельного кооперативу «Внешторговец» від 03.08.1995 р. за 1, в користуванні ОСОБА_2 знаходилась земельна ділянка, загальною площею 623 .м., за адресою: АДРЕСА_1 . на якій знаходилась частина дачного будинку, житловою площею 60,7 кв.м., з надвірними спорудами. Вищевказана власність складалась з трьох паїв: - один пай був придбаний за договором купівлі-продажу, посвідченим Шостою Одеською державною нотаріальною конторою 07.08.1995 р. за № 1-6662, згідно якого ОСОБА_2 купила у ОСОБА_5 1/4 частину дачного будинку з надвірними спорудами, розташованими на земельній ділянці, площею 292 кв.м., в дачно-будівельному кооперативі «Внешторговец». по АДРЕСА_1 .; другий пай був придбаний шляхом сплати його вартості дачно-будівельному кооперативу «Внешторговец», відповідно до квитанції від 06.08.1995 р. та складався з 1/4 частину дачного будинку з надвірними спорудами, розташованими на земельній ділянці, площею 331 кв.м., в дачно-будівельному кооперативі «Внешторговец». по АДРЕСА_1 .

17 серпня 1996 р. ОСОБА_2 було отримано згоду ОСОБА_1 на прибудову гаражу.

18.10.1996 р. Міське агентство з приватизації державного житлового фонду та земельних ділянок, дало висновок про можливість прийняття до експлуатації двоповерхового житлового будинку літ. «А» та гаража з верандою літ. «В» по АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 25 грудня 1996 р. за № 591, ОСОБА_2 була передана у власність земельна ділянка в АДРЕСА_1 , площею 0,0561 га. (Державний акт на право власності на землю від 16 січня 1997р.).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 149 від 19.04.1997 р. домоволодінню ОСОБА_2 було присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .

Пізніше ОСОБА_2 були придбані також ділянки №№ А-1 та А-2 площею 260 та 345 кв.м. відповідно, за адресою: АДРЕСА_1 . що підтверджується договорами купівлі-продажу від 22.08.2000 р. за №№ 1-2771 та 1-2768.

Згідно державного акту на право власності від 10.11.2000 р. вказані земельні ділянки А-1 та А-2 були об`єднані в одну, загальною площею 605 кв.м.

02 квітня 2001 р. ОСОБА_2 було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 . площею 0,1166 га (0,605+0,561), яка складалась з усіх вищенаведених земельних ділянок.

30 липня 2002 р. ОСОБА_2 отримала Свідоцтво № НОМЕР_4 про право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 , що в цілому складається з двох житлових будинків літ. «А», «Г», загальною площею 472, 8 кв.м.. житловою площею 204.3 кв.м., альтанки літ. «Б», гаражу літ. «В», комори літ. «Д». вбиральні літ. «Е», душа літ. «Ж», відображених у технічному паспорті від 30.01,2002р.

При розгляді справи судом враховувалось, що права ОСОБА_1 як власника будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , порушуються перебудовою розташованого у притул до будинку гаража, в якому надбудована літня кухня та добудована сауна. Відповідно до висновків №7982/594/23 судової будівничо-технічної експертизи від 08.02.2013 року ( т.2 а/с11, пункт 12,13 висновку) гараж ОСОБА_2 з надбудованою літньою кухнею, зблокований із сауною не відповідає вимогам будівельних норм і правил що негативно впливає на будинок ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що у судовому засіданні з боку ОСОБА_2 , та її представника було заявлене, про можливість приведення гаражу до первинного стану, на який було отримане право власності, суд вважає, можливим поновлення прав ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ. «В» розташований за адресою: АДРЕСА_1 , демонтувавши самочинно надбудовану над вказаною спорудою літню кухню, та зблоковану з гаражем сауну.

Що стосується встановлення « первісного стану гаражу» ОСОБА_2 до якого необхідно його привести для усунення порушення прав ОСОБА_1 , суд роз`яснює наступне.

Згідно технічного паспорту домоволодіння ОСОБА_2 від 08.08.1996 року (т.1 а/с 178) в імплікації приміщень зазначений гараж під літерою «В» площею 31.6 кв.м.

Висновком міського агента по приватизації державного житлового фонду та земельних ділянок о прийомі в експлуатацію житлового будинку літерою «А» і гаража літерою «В» по АДРЕСА_1 від 18.10.1996 року ( т.1 а/с 204).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської Ради Народних депутатів №591 від 25.12.1996 року ( т.1 а/с 184) зазначено затвердження акту міської міжвідомчої комісії по прийому до експлуатації домоволодіння , із визначенням гаражу літерою «В» розміром 5,0 на 5.80.

Згідно свідоцтва про право власності від 23.05.1997 року ( на підставі технічного паспорту від 08.08.1996 року та рішення виконкому ОМР від 25.12.1996 року №591) ОСОБА_2 отримала право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 ( т.2 а/с 90 ).

Згідно технічного паспорту від 30.01.2002 року (т.1 а/с 8) на схематичному плані земельної ділянки зазначений гараж літерою «В» з розмірами: довжина 5.80, ширина 5.00 та висота (н) 3.20 метрів, а також зазначена наявна добудова довжиною 3.15 на 3.11 яка не була визначена у первинної документації.

На підставі зазначеного технічного паспорта 30.07.2020 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво о праві власності . в тому числі на гараж літерою «В». (т.1 а/с 7).

Жодних документів щодо введення в експлуатацію добудови ( прибудови ) до гаражу а також надбудовою над гаражем при розгляді цивільної справи з боку ОСОБА_2 не надавалось та судом не досліджувалось.

Таким чином враховуючи документи , на підставі яких судом було винесене рішення 02.07.2013 року по справі №1512/2-1858/11, яке набрало законної сили, первісним станом гаражу слід розуміти таким, що, визначено у технічному паспорті від 08.08.1996 року , на підставі якого виносилось рішення №591 від 25.12.1996 року виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів про прийняття в експлуатацію збудованого ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 гаражу літерою «В» розміром 5,00 на 5.80 метрів, та виданого на підставі зазначеного технічного паспорту свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 23.05.1997 року, а також зазначеної у технічному паспорті від 30.01.2002 року висоті гаражу літерою «В» у розмірі 3,20 метрів.

Таким чином первісний стан гаражу літерою «В» який належить ОСОБА_2 , до якого слід його привести згідно рішення суду від 02.07.2013 року по справі №1512/2-1858/11 відповідає розмірам: ширина 5,00 метрів, довжина 5 метрів 80 сантиметрів та висота 3 метри 20 сантиметрів.

Також слід роз`яснити, що незалежно від називання та способу використання добудови та надбудови гаражу, яки змінюють первісний стан, згідно рішення суду є такими що порушують права ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-261,271,353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Роз`яснити судове рішення від 02.07.2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Одеської міської ради про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення Одеського виконкому, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домобудівлю та зобов`язання відповідачів внести зміни до державного земельного кадастру, знесення незаконно збудованого гаража з надбудовою і сауни, стягнення моральної шкоди та судових витрат, а також зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради про усунення перешкод у користування власністю, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, визнання частково недійсними державних актів.

Визначити що зазначені у судовому рішенні зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок та власними силами привести до первісного стану гараж під літ. «В» розташований за адресою: АДРЕСА_1 , демонтувавши самочинно надбудовану над вказаною спорудою літню кухню, та зблоковану з гаражем сауну, стосуються первісного стану гаражу, визначеному у технічному паспорті від 08.08.1996 року , на підставі якого виносилось рішення №591 від 25.12.1996 року виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів про прийняття в експлуатацію збудованого ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 гаражу літерою «В» розміром 5,00 на 5.80 метрів, та виданого на підставі зазначеного технічного паспорту свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 23.05.1997 року, а також зазначеному у технічному паспорті від 30.01.2002 року висоті гаражу літерою «В» яка зазначена у розмірі 3,20 метрів.

Таким чином первісний стан гаражу літерою «В» який належить ОСОБА_2 , до якого слід його привести згідно рішення суду від 02.07.2013 року по справі №1512/2-1858/11 відповідає розмірам: ширина 5,00 метрів, довжина 5 метрів 80 сантиметрів та висота 3 метри 20 сантиметрів.

Врахувати що добудова до гаражу, яка зазначена у технічному паспорті 30.01.2002 року та надбудова над гаражем здійснена у подальшому , при будь-якому визначенні їх використання є такими що порушують права ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів після проголошення вступної та резолютивної частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повна ухвала виготовлена судом 23.12.2020 року.

Суддя Луняченко В. О.