Справа № 352/2340/19
Провадження № 2/352/257/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26522,68 доларів США.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що 29.08.2006року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IFU0GA00000255, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 33216,00 доларів США на термін до 29.08.2016 року, а відповідач зобов`язався в строки повернути кредит та сплатити відсотки. Вказав, що відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, а саме не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з вищевказаним просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом (тілом кредиту) за кредитним договором №IFU0GA00000255 від 29.08.2006 року в розмірі 26522,68 доларів США, що за курсом НБУ складає 647949,07 грн. та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданому письмовому відзиві просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності. Вказав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Крім того, зазначив, що позивач вже скористався своїм правом на стягнення тієї самої заборгованості по даному кредиту в судовому порядку. А саме, до вимог минув строк позовної давності, адже строк виконання зобов`язань настав ще у 2009 році. Вже у вересні 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» скористався правом дострокового стягнення всієї заборгованості по договору кредиту та звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №IFU0GA00000255 від 29.08.2006р. Також, зазначив, що стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором №IFU0GA00000255 від 29.08.2006р., що вже була предметом позовних вимог, призведе до подвійного примусового стягнення з особи відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 29.08.2006р. між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IFU0GA00000255, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 33216,00 доларів США. Відповідач зобов`язався (пункт 1.1 кредитного договору) надавати щомісячно банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 475,31 доларів США для погашення заборгованості з кінцевим терміном до 29.08.2016 р.

Згідно вимог ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом предявлення у належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

У відповідності з вимогами ч. 1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як обєктивні (сам факт порушення права), так і субєктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Порівняльний аналіз змісту термінів «довідався» та «міг довідатися», вжитих у ст.261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст.81 ЦПК України, про обовязковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Пунктом 2.3.7 кредитного договору сторони визначили право банку стягнути кредит достроково, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Як встановлено судом, відповідач скористався правом стягнути кредит достроково, шляхом звернення стягнення на заставлене майно та 26.09.2011 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFU0GA00000255 від 29.08.2006 року, шляхом звернення стягнення на заставлене майно, в тому числі, в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25918,28 дол.арів США. З пред`явленням вказаного позову, строк позовної давності перервався та почався заново.

Позивачем пред`явлено даний позов у листопаді 2019 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК).

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову у позові до відповідача за спливом позовної давності.

З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 256, 257, 264, 267 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у позові АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 9719,24 грн. залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 22.12.2020 р.

Суддя Р.Р.Струтинський