У х в а л а

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 760/17256/19-ц

провадження № 61-16104 св 20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року залишено без змін.

У листопаді 2020 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3

до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 .

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 23 листопада 2020 року касаційне провадження у зазначеній справі відкрито

та витребувано її з суду першої інстанції.

До Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , у якому заявник просить залишити її без задоволення, рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частині першій статті 395 ЦПК України зазначено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу

в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції

в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 395 ЦПК України відзив

на касаційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

Разом з тим, положеннями статті 389 ЦПК України учасники справи

мають право подати касаційну скаргу, форма і зміст якої має відповідати статті 392 ЦПК України. Також передбачено можливість подати приєднання

до касаційної скарги відповідно до статті 397 ЦПК України.

Враховуючи зміст поданого ОСОБА_1 відзиву і його вимоги, вказаний процесуальний документ, у якому зазначено про відмову у задоволенні доводів представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , викладених у касаційній скарзі, та скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанцій, за своєю суттю є окремою касаційною скаргою.

Таким чином, ОСОБА_1 у разі наміру подання саме касаційної скарги, її зміст і форму необхідно привести у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 містить ознаки окремої касаційної скарги, проте не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України

він залишається без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відзив ОСОБА_1 , який за змістом є касаційною скаргою, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 січня

2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали відзив на касаційну скаргу вважатиметься неподаним та буде повернутий заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько