Справа №222/720/20
Провадження №2/222/255/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що 13.03.2007 року, з метою отримання банківських послуг останній підписав заяву №DOXRRX07120087, за якою отримав кредит у розмірі 1494,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 13.03.2008 року, але свої обов`язки за кредитним договором виконував неналежно, у зв`язку з чим заборгував позивачу 18398,06 грн. Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 , тобто до них перейшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю, 25.11.2019 року позивач направив відповідачам лист-претензію, однак борг за кредитним договором №DOXRRX07120087 від 13.03.2007 року до теперішнього часу не сплачено. Просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість спадкодавця за вищевказаними кредитним договором, що утворилася на день його смерті, тобто станом на 20.01.2011 року.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 17.06.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також, вищевказаною ухвалою за клопотанням позивача витребувано докази з Нікольської селищної ради Донецької області та Нікольської державної нотаріальної контори.

30.07.2020 року від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому вони заперечуючи проти позову зазначили, що 23.07.2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Станом на 27.07.2020 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, спадкове майно відсутнє. Просили застосувати до правовідносин строк позовної давності, справу розглянути за відсутності відповідачів.

До зазначеного відзиву відповідачами додано докази, що підтверджують направлення відзиву з усіма додатками позивачу.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 03.08.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду.

06.08.2020 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів щодо належності нерухомого майна померлому.

Аналогічне клопотання надійшло 30.10.2020 року від відповідача ОСОБА_1 , який окрім відомостей щодо належності померлому нерухомого майна, просив витребувати інформацію про належність спадкодавцю на час смерті транспортних засобів.

З метою повного всебічного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою суду від 30.10.2020 року клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано відомості щодо належності ОСОБА_3 рухомого (транспортних засобів) та нерухомо майна належних йому на день смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, 03.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій, окрім доводів викладених у позовній заяві, зазначалось, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з вказаним позовом з огляду на пред`явлення кредиторської вимоги до спадкоємців, шляхом направлення претензії до Першої маріупольської державної нотаріальної контори 03.12.2012 року. Крім цього, відповідачі на час смерті спадкодавця постійно проживали разом з ним, протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини не відмовилися від неї, а отже є такими, що прийняли спадщину.

До зазначеної відповіді на відзив позивачем додано копію реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, що підтверджує направлення відповіді на відзив з доданими документами відповідачам.

Інших процесуальних дій у вказаній цивільній справі не вчинялося.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали, наполягали на відмові в задоволені позовних вимог.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.03.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_3 шляхом підписання заяви позичальника №DOXRRX07120087 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 1494,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості, комісії в розмірі 36,60 грн на місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 13.03.2008 року.

Умови та порядок сплати пені кредитним договором №DOXRRX07120087 від 13.03.2007 року не погоджений.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно наданого розрахунку, станом на 20.01.2011 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №DOXRRX07120087 від 13.03.2007 року становить 18398,06 грн і складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 9188,73 грн, заборгованості з комісії в розмірі 439,20 грн, заборгованості з пені в розмірі 8770,13 грн.

Проте, з вказаним розрахунком в повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч2. ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказаний висновок ґрунтується на положеннях зазначених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (№ 14-10цс18).

З огляду на викладене правомірним є нарахування відсотків за наданим кредитом до спливу строку виконання обумовленого сторонами зобов`язання, тобто до 13.03.2008 року, в розмірі 1318,51 грн.

Як зазначалося кредитний договір №DOXRRX07120087 від 13.03.2007 року не містить умов щодо сплати пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) не містять підпису ОСОБА_3 тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13.03.2007 року шляхом підписання заяви позичальника.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність по сплаті неустойки у виді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

До такого правової позиції дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№ 14-131цс19).

За таких обставин, обґрунтованою є заборгованість за кредитним договором №DOXRRX07120087 від 13.03.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_3 станом на 13.03.2008 року в розмірі 1757,71 грн, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1318,51 грн та заборгованості з комісії в розмірі 439,20 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що відділом ДРАЦС Володарського РУЮ у Донецькій області вчинено актовий запис №11 від 21.01.2011 року.

Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст.1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`являння вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 320/6489/16-ц, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Так, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень ст.1282 ЦК України.

Положеннями ст.ст.1217, 1220, 1221, ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи… Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Останнє місце проживання спадкодавця ОСОБА_3 зареєстроване в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 19.06.2020 року, виданою Нікольською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.07.2010 року, виданого відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 23.07.2010 року, актовий запис №54.

Свідоцтвом про народження, виданим Володарським РВ РАЦС Донецької області від 07.04.1994 року, підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 , актовий запис №127 від 18.10.1982 року.

Враховуючи викладене, єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , є його син ОСОБА_1 ..

ОСОБА_2 не є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , як той з подружжя, який його пережив, бо шлюб між подружжям ОСОБА_4 припинено внаслідок його розірвання ще до смерті ОСОБА_3 , а отже ОСОБА_2 , не повинна відповідати за позовом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №17-41 від 17.07.2020 року, виданої виконкомом Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, по АДРЕСА_1 станом на 20.01.2011 року зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ..

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявивши, протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини, про відмову від неї, є таким що прийняв спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України.

За даними відділу у Нікольському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області зареєстровані за ОСОБА_3 на території Нікольського району Донецької області земельні ділянки відсутні; за даними Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області, зареєстровані за ОСОБА_3 транспортні засоби відсутні; за даними КП Нікольської районної ради Бюро технічної інвентаризації, зареєстроване за ОСОБА_3 до 01.01.2013 року нерухоме майно відсутнє; за даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, зареєстроване за ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , нерухоме майно відсутнє.

За відсутності спадкового майна після смерті ОСОБА_3 у вигляді нерухомого та рухомого майна (транспортні засоби), його вартість не встановлюється.

Частиною 4 ст.1281 ЦК України визначено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлено, що 21.11.2012 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до Першої маріупольської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст.1281 ЦК України, в якій просив включити кредиторські вимоги ПАТ КБ ПРИВАТБАНК в спадкову масу, повідомити спадкоємців про наявність у померлого заборгованості перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, а останнього про осіб які прийняли спадщину.

Листом від 11.12.2012 року державний нотаріус повідомила позивача про спрямування претензії кредитора від 21.11.2012 року до Володарської державної нотаріальної контори за останнім місцем реєстрації спадкодавця ОСОБА_3 ..

Суд наголошує, що що спадкова справ після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

06.11.2019 року позивач направив лист-претензію ОСОБА_1 , як спадкоємцю померлого боржника ОСОБА_3 , про сплату заборгованості в розмірі 18398,06 грн.

Таким чином, враховуючи, що після смерті ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину, з дня одержання якого законодавець пов`язує початок спливу шестимісячного строку пред`явлення вимоги кредитором спадкодавця, не видавалося, вимоги до спадкоємця ОСОБА_1 про сплату боргу за кредитним договором банком пред`явлено протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що вимоги кредитора спадкодавця до спадкоємця-боржника ОСОБА_1 пред`явленні у строки, визначені ст.1282 ЦК України.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, у разі заперечення проти позову, саме відповідач-спадкоємець зобов`язаний довести обсяг спадкового майна та його вартість, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , і є таким, що прийняв спадщину в порядку ст.1268 ЦК України, в тому числі і зобов`язання за кредитним договором №DOXRRX07120087 від 13.03.2007 року в розмірі 1757,71 грн, однак ОСОБА_1 довів відсутність спадкового нерухомого та рухомого майна (транспортних засобів), вартістю якого він зобов`язаний відповідати за за борговими зобов`язаннями, позов АТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця задоволенню не підлягає з огляду на відсутність спадкового майна.

Позов АТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця не підлягає задоволенню з огляду на те, що остання не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , а отже є неналежним відповідачем у справі.

Враховуючи, що позовна давність, про яку заявлено ОСОБА_1 застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог, а суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, то суд відмовляє задоволенні позову саме з цієї підстави.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову в позові, судові витрати по сплаті судового збору покладає на позивача.

На підставі ст.ст.526, 608, 1048, 1049, 1054, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1261, 1268, 270, 128, 1282 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352, 254 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 23.12.2020 року.

Суддя О. Є. Вайновська