ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1722/18
номер провадження 8/695/6/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши заяву командира Військової частини НОМЕР_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 695/1722/18 від 22.11.2019 за позовом заступника військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звертався заступник військового прокурора Черкаського гарнізону з позовом в інтересах держави Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі у сумі 45 880 грн 35 коп.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що за результатами проведеного службового розслідування, оформленого актом від 16.06.2017 встановлено, що начальником продовольчої служби капітаном ОСОБА_1 допущено втрати та нестачі майна продовольчої служби на загальну суму 50 568 грн 12 коп. Згідно з довідкою від 26.06.2017 № 17/2603 ОСОБА_1 частково відшкодував задані збитки в сумі 4 687 грн 77 коп. Залишок до відшкодування становить 45 880 грн 35 коп.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 695/1722/18 від 22.11.2019 позов задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 збитки завдані державі в сумі 45 880 (сорок п`ять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 35 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 695/1722/18 від 22.11.2019 набрало законної сили 23.12.2019.

У подальшому до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся командир Військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо перегляду за нововиявленими обставинами вказаного рішення, в якій просить змінити рішення в частині стягнення суми збитків завданих державі у розмірі 81 849 грн 54 коп.

Заява обґрунтована тим, що під час проведення у період з червня по липень 2020 року планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період з 10.03.2017 по 31.05.2020, результати якого оформлені аудиторським звітом від 11.07.2020 № 234/1/31/28, виявлено факт невірного обліку вартості майна в продовольчій службі, що у свою чергу, спричинило невірний розрахунок сум збитків завданих відповідачем державі, а саме ціни вказані в довідці-розрахунку не відповідають реальним цінам станом на 2017 рік, що має істотне значення для розгляду даної справи. Належна сума до відшкодування відповідачем завданих державі збитків становить 81 849 грн 54 коп.

Як зазначено у заяві дана обставина не була і не могла бути відома позивачу Військовій частині НОМЕР_1 на момент подання позову до суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 695/1722/18 від 22.11.2019, суддя зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 423 ЦПК України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 5 ст. 423 ЦПК України).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам під час ухвалення рішення від 22.11.2019 у справі № 695/1722/18, суд виходив з того, що відповідно до довідки-розрахунку вартості матеріальних цінностей продовольчої служби, недостача яких була виявлена в ході прийому-передачі, здачі посади начальника продовольчої служби, довідки про суму завданих державі збитків капітаном ОСОБА_1 від 26.06.2017 № 17/2603, акта службового розслідування від 16.06.2017 загальна сума завданих відповідачем збитків державі становить 50 568 грн 12 коп. За час проходження служби відповідачем відшкодовано 4 687 грн 77 коп. Залишок до утримання складав 45 880 грн 35 коп.

Посилаючись на наявність підстав для перегляду рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 695/1722/18 за нововиявленими обставинами, заявник вказує, що внаслідок порушення вимог Методики визначення залишкової вартості майна Збройних Сил України та інших військових формувань, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.1988 № 759, безконтрольності та безвідповідальності капітана ОСОБА_2 під час перебування останнього на посаді начальника продовольчої служби не було проведено інвентаризацію військового майна відповідно до законодавства і вимог вищестоящого керівництва, а також недостатній контроль зі сторони аудиторської перевірки призвели до невірних вартісних показників військового майна, яке перебувало на обліку у Військовій частині НОМЕР_1 у 2017 році, що у свою чергу призвело до невірного складання Довідки у 2017 році, і, як наслідок, недоотримання державним бюджетом коштів (різниці між сумою збитків від недостачі та відшкодованою сумою) у сумі 35 969 грн 19 коп.

Тому, на думку командира Військової частини НОМЕР_1 , наявні правові підстави для перегляду судового рішення у справі № 695/1722/18.

При вирішенні питання чи є наведені вище обставини нововиявленими обставинами у даній справі, суддя зазначає про таке.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270, від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а, від 6 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічна правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2020 у справі №825/6834/15, від 29.08.2018 у справі № 552/137/15-ц.

Таким чином, на підставі викладеного вище, надаючи оцінку наведеним командиром Військової частини НОМЕР_1 обставинам на предмет їх віднесення до нововиявлених обставин у справі № 695/1722/18, суддя приходить до висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків суду зазначених у рішенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 695/1722/18.

Відтак, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими у розумінні положень ст. 423 ЦПК України, а тому, відсутні підстави для скасування рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 695/1722/18.

Водночас, суддя зауважує, що підставою для звернення до суду з даною заявою є завдання колишнім начальник продовольчої служби Військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 збитків державі у сумі 81 849 грн 54 коп.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною четвертою статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При визначення предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Із заяви та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_1 завдав шкоду державі в особі військової частини, виконуючи обов`язки начальника продовольчої служби Військової частини НОМЕР_1 , тобто у період проходження військової служби.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службовою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Наведені норми права прямо передбачають, що військова служба є публічною службою.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди /збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас, у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України.

Тому цей спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Наведений правовий висновок узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду наведеними у постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження № 11-892апп18), від 12 грудня 2018 року у справі № 734/3102/16-ц (провадження № 14-481цс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 636/93/14-ц (провадження № 14-524цс18) та від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 (провадження № 11-574апп19).

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 695/1446/17.

Отже, правовідносини, що виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а тому спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 695/1722/18 за позовом заступника військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі.

Керуючись ст., ст. 3, 19, 186, 260, 261, 352-354, 423-429 ЦПК України, суддя
УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2019 у справі № 695/1722/18 за позовом заступника військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі.

Копію ухвали надіслати заявникові, разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені ст., ст. 353-355 ЦПК України.

Суддя : Л.В.Середа