Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. Справа153/701/20

Провадження2/153/144/20-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

секретар с/з Сарафімовська Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 заявила позов в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку. До початку підготовчого засідання подала заяву про збільшення позовних вимог. Вказала, що 26.06.1986 після смерті чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 отримала у власність в порядку спадкування за законом житловий будинок із надвірними будівлями що розташований по АДРЕСА_1 . В цьому будинку ОСОБА_2 фактично проживає з 1969 року по сьогоднішній день. Після другого одруження ОСОБА_9 змінила прізвища із « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». У зв`язку з пристарілим віком, за станом здоров`я, з проблемами болю в ногах та частковим осліпленням, яке супроводжувалось погіршенням зору, ОСОБА_2 01.04.2009 була поставлена на облік до КУ «Ямпільський територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян» з п`ятиразовим відвідуванням на тиждень, оскільки не могла себе самостійно обходити. У зв`язку з катарактою очей ОСОБА_2 в 2008 році оперувалась у Вінницькому обласному госпіталі для інвалідів війни. Проте операційне втручання не помогло і в подальшому зір постійно погіршувався та в 2013 року ОСОБА_2 перестала бачити. Також інколи приходив та допомагав ОСОБА_2 її син ОСОБА_12 , який мав своє окреме житло був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_2 . Через те, що ОСОБА_12 доглядав і помагав ОСОБА_2 , остання вирішила, що після її смерті належний їй будинок перейде у власність синові ОСОБА_12 , та в 2015 році звернулись до нотаріуса для оформлення договору довічного утримання. ОСОБА_2 розуміла і розуміє, що її необхідний постійний догляд в утриманні, харчуванні, лікуванні, так як в силу свого віку не могла самостійно доглядати себе та будинок. ОСОБА_2 пам`ятає, що навесні 2015 року вона із сином ОСОБА_12 були у нотаріуса. Нотаріус запитувала її чи дійсно вона бажає щоб після її смерті будинок перейшов у власність ОСОБА_12 , чи не бажає вона скласти заповіт. ОСОБА_2 стверджує, що нотаріус договір в її присутності не читала і не підписувала ніякі документи. На руки їй також ніякі документи нотаріус не давала. Всі події в кабінеті нотаріуса відбувались орієнтовно не більше 5 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області помер син ОСОБА_2 . ОСОБА_12 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є рідними дітьми померлого ОСОБА_12 спадкоємцями та відповідно внуками ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_12 , коли стало питання оформлення спадкового майна, яке до дня смерті належало останньому, ОСОБА_2 довідалась, що у нотаріуса замість договору довічного утримання був складений договір дарування і нею не підписаний а підписаний іншою особою ОСОБА_13 , про що вона категорично заперечує, оскільки могла особисто підписати у нотаріуса документи без залучення сторонніх осіб, особисто ОСОБА_13 не запрошувала до нотаріуса на підписання документів. Окрім цього, ОСОБА_2 погоджувалась на передачу нерухомого майна у власність ОСОБА_12 лише за умови довічного утримання. До сьогоднішнього дня ОСОБА_2 не розуміє, яким чином відбулось дарування на яке згоди не давала і таке волевиявлення у неї було відсутнє. Та обставина, що ОСОБА_2 не мала наміру і волевиявлення дарувати будинок, спростовується тим, що технічний паспорт на будинок оформлений саме на ОСОБА_2 , і не переоформлювався на ОСОБА_12 , земельна ділянка біля будинку також оформлена на ОСОБА_2 і не переоформлювалась на ОСОБА_12 . Всі правовстановлюючі документи знаходяться у ОСОБА_2 та не передавались ОСОБА_12 , тому наміру дарувати будинок ОСОБА_2 не мала. Спірний житловий будинок є єдиним для ОСОБА_2 житлом. Іншого житла у неї має. До сьогоднішнього дня ОСОБА_2 проживає в спірному будинку де знаходяться усі її речі, одяг, інші побутові речі, тощо. Будь-якого майна ОСОБА_12 в спірному будинку немає. Тому, враховуючи, що ОСОБА_2 помилялася щодо правової природи правочину, помилялась щодо фактичних обставин правочину, прав та обов`язків, вважала, що укладається договір довічного утримання а не дарування, вважає, що договір дарування має бути визнаний недійсним в судовому порядку. Вказала, що вона не визначала ОСОБА_13 , як особу яка за неї буде підписувати оспорюваний договір дарування. В тексті оспорюваного договору дарування також відсутнє посилання про причини, з яких ОСОБА_2 не мала змоги підписати оспорюваний договір. Ці обставини свідчать про недотримання загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Крім цього, зазначила, що після нотаріального посвідчення оскаржуваного договору дарування була здійснена його державна реєстрація на ім`я ОСОБА_12 , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2015, номер запису про право власності 9524195, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21010984 від 29.04.2015. Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 29.04.2015, що розташований по АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , посвідчений державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №600. Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про право власності 9524195, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21010984 від 29.04.2015.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності від 13.05.2020 подала заяву за вх.№7875 від 28.12.2020 про розгляд справи без її участі, без участі позивача ОСОБА_2 , а також адвоката Вітвіцького О.Ю. Позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Зазначила, що її права їй відомі та зрозумілі. Просила не допитувати свідків у зв`язку з визнанням позову відповідачами.

Представник позивача адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі ордеру серії ВН №142166 від 24.06.2020 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений під розписку особисто 21.12.2020.

Відповідач ОСОБА_3 28.12.2020 за вх.№7874 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Зазначив, що його права роз`яснені.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кузьменко О.В., який діє на підставі ордеру серії ОД №288066 від 30.06.2020 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений під розписку, дану відповідачем 21.12.2020.

Відповідач ОСОБА_4 27.07.2020 за вх.№4343 подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_5 від 27.07.2020 за вх.№4344 подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Ямпільського районного суду Вінницької області. Крім цього, на адресу останнього відомого місця проживання відповідача судова повістка надсилалася рекомендованим поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_14 , яка діє на підставі довіреності від 24.10.2020 подала заяву за вх.№7873 від 28.12.2020 про розгляд справи без її участі та без участі відповідача ОСОБА_6 , позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що її права їй зрозумілі.

Заяви, клопотання: заява представника позивача про збільшення розміру позовних вимог (а.с.33); заява відповідача ОСОБА_4 про розгляд справи без його участі (а.с. 46, 82); заява відповідача ОСОБА_5 про розгляд справи без її участі (а.с. 43, 85); заява представника позивача про допит та виклик свідків (а.с. 50, 53, 88); заява представника позивача про проведення судового засідання у його відсутність (а.с.52); клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.89); заява адвоката Кузьменко О.В. про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.98); заява адвоката Кузьменко О.В. про перенесення судового засідання (а.с.101); заява представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді (а.с.107); клопотання адвоката Вітвіцького О.Ю. про витребування доказів (а.с.116); заява адвоката Кузьменко О.В. про залучення до участі у справі третю особу, зобов`язання про обов`язкову явку позивача, виклик свідків, витребування доказів (а.с.117-120); заява адвоката Кузьменко О.В. про перенесення судового засідання на іншу дату; заява представника відповідача Савіної О.А. про розгляд справи без їхньої участі; заява відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи без його участі; заява представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи без їхньої участі.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі (а.с.38-40), задоволення заяви про самовідвід судді (а.с.72-74); прийняття справи до свого провадження (а.с.79); відмова у задоволенні заяви про відвід судді (а.с.110-113); закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а.с. 124-126), про що постановлено ухвали окремими документами.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із копії паспорта громадянина України, виданого 05.05.2015 (а.с.4-5) встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ямпіль Вінницької області, зареєстрована по АДРЕСА_3 .

Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.061986 (а.с.9) встановлено, що після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємицею є його дружина ОСОБА_12 . Спадкове майно складається із житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 25.04.1994 (а.с.10) встановлено, що ОСОБА_15 25.04.1994 зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Із копії паспорта громадянина України, виданого 23.10.1997 (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ямпіль Вінницької області, зареєстрований по АДРЕСА_3 .

Із копії свідоцтва про народження, виданого 14.04.2015 (а.с.12) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ямпіль Вінницької області народився ОСОБА_12 , батьками якого записані ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Із копії свідоцтва про смерть, виданого 02.01.2020 (а.с.13) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Цекинівка Ямпільського району Вінницької області помер ОСОБА_12 .

Із довідки, виданої КУ «Ямпільський територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян» вих..№70/01-02 від 20.05.2020 (а.с. 14) встановлено, що ОСОБА_2 , 1927 року народження дійсно перебуває на обліку в КУ «Ямпільський територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян» з 01.04.2009 по даний час та є отримувачем соціальних послуг відділення соціальної допомоги вдома з V групою рухомої активності з п`ятиразовим відвідуванням на тиждень.

Із копії договору дарування житлового будинку від 29.04.2015 (а.с.15) встановлено, що ОСОБА_9 передала у власність, а ОСОБА_12 набув у власність , прийняв дарунок житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_4 . Вказаний договір підписаний ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та посвідчений державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області. У зв`язку із похилим віком та хворобою ОСОБА_9 за її дорученням, у присутності нотаріуса текст договору підписаний ОСОБА_13 .

Із копії технічного паспорту, складеного 02.04.2015 (а.с. 17-20) встановлено, що технічний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_9 . До складу будівель і споруд входять: житловий будинок (А), площею 42,26 кв.м., прибудова (а), площею 14,71 кв.м., веранда (а1), площею 7,7 кв.м., сходи (а2), площею 2,5 кв.м., веранда (а3), площею 4,8 кв.м., сходи (а4), площею 2,3 кв.м., літня кухня (Б), площею 33,0 кв.м., підвал (Б1), площею 22,6 кв.м., веранда (б1), площею 2,9 кв.м., сарай (б2), площею 7,6 кв.м., гараж (б3), площею 25,2 кв.м., підвал (б4), площею 8,2 кв.м., сарай (В), площею 9,0 кв.м., вбиральня (Г), площею 1 кв.м., хвіртка (2), площею 1 кв.м., огорожа (3), площею 14,9 кв.м., хвіртка (4), площею 1 кв.м., вимощення (І), площею 14,9 кв.м.

Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.02.2013 (а.с.21-24) встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0797 га, що розташована по АДРЕСА_3 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:005:0158 належить ОСОБА_9 .

Із копії виписного епікризу від 18.11.2008 (а.с.25) встановлено, що ОСОБА_9 з 31.10.2008 по 18.11.2008 перебувала на лікування у Вінницькому обласному госпіталі для інвалідів війни у офтальмологічному відділенні.

Із повідомлення в.о. державного нотаріуса Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області вих..№143/01-16 від 28.10.2020 встановлено, що Ямпільською державною нотаріальною конторою Вінницької області довіреності видані ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_13 не посвідувалися.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик інших свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

Судом встановлено і ця обставина підтверджена фактичними даними, які визнані сторонами та підтверджені дослідженими письмовими доказами, що при укладенні оскаржуваного договору позивача бажала укласти договір довічного утримання, однак, помилково уклала договір дарування належного їй нерухомого майна. Таким чином, при укладенні оскаржуваного договору дарування позивач припустилась помилки щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, оскільки бажала укласти договір довічного утримання, а уклала договір дарування.

Також встановлено, що позивач є особою похилого віку, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду, спірне житло є єдиним житлом у позивача; фактична передача спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдаровуваному не відбулась, позивач продовжила проживати в спірному житловому будинку після укладення договору дарування.

Судом встановлено, що позивач не мала наміру відчужувати та дарувати будинок, у якому проживає та іншого житла не має. Зважаючи на похилий вік та хворобу очей вважала, що укладає договір довічного утримання. При цьому, після підписання договору, фактично будинок не передавала, від особистих речей його не звільняла, залишилася там проживати.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, її стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз`яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Відсутність у особи під час укладення договору дарування волевиявлення на безоплатну передачу майна у власність обдаровуваного й передача його за умови вчинення на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру, усупереч вимогам статті 717 ЦК України, є підставою для визнання договору дарування недійсним.

Аналогічні правові висновки міститься й у постановах Верховного Суду України від 18 червня 2014 року №6-69цс14; від 21 жовтня 2015 року №6-202цс15; від 02 грудня 2015 року №6-2087цс15; від 16 березня 2016 року №6-93цс16.

Під час укладення оспорюваного договору волевиявлення позивача не відповідало її внутрішній волі та не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором дарування. Позивач діяла під впливом помилки, оскільки вважала, що укладає договір довічного утримання, за умовами якого відповідач буде здійснювати догляд за нею, тобто помилялася щодо правової природи правочину.

Договір дарування житлового будинку від 29.04.2015 на житловий будинок по АДРЕСА_4 підлягає визнанню недійсним, а позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення.

Вирішуючи вимогу позивача про скасування державної реєстрації вказаного договору, суд вважає її обґрунтованою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Спірний договір укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 визнано недійсним, а тому з метою захисту порушеного права позивача та відновлення становища, яке існувало до порушення реєстрація договору дарування житлового будинку від 29.04.2015 підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, суд має підстави для повного задоволення позовних вимог.

Норми права, які застосував суд при вирішенні спору - ст. ст. 203, 215, 229 ЦК України, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263, 264, 265 ЦПК України, і на підставі ст. ст. 203, 215, 229 ЦК України, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_4 , укладений 29 квітня 2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , посвідчений державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про право власності 9524195, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21010984 від 29.04.2015.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий А.Г. Любинецька-Онілова