Справа № 291/604/14-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2020 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Митюк О.В.,
за участю секретаря Підгорної А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Ружині Житомирської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У серпні 2020 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Посилається в заяві на те, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2014 року позов ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 8601, 73 грн.. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист №291/604/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості який був переданий на виконання до відділу ДВС Корольовського РУЮ у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 20 грудня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Однак, документ на адресу стягувача повернуто не було. Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів щодо боржника відсутні, місце знаходження виконавчого документу невідомо, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача. На підтвердження викладених обставин надає Акт перевірки матеріалів кредитної справи. Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час судового засідання повідомлялися належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст.433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.
Судом встановлено, що рішенням рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2014 року позов ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 8601, 73 грн..
На виконання рішення було видано виконавчий лист.
20 грудня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» стара редакція.
Звертаючись до суду, будь-яких доказів втрати виконавчого документа заявник не надав.
Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
З точки зору закону дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.
При цьому заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено та відповідно підтвердити їх доказами.
Зі змісту заяви вбачається, що виконавчий лист заявнику передано не було.
Докази втрати виданого судом оригіналу виконавчого листа заявником також не надані, а зі змісту заяви випливає, що він не втрачений, а не переданий при укладенні договору.
На підтвердження відсутності виконавчих листів заявник надає лист начальника відділу ДВС Корольовського РУЮ у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відділу ДВС Корольовського РУЮ у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що виконавчий лист 20.12.2016 року державним виконавцем було повернуто стягувану, та до відділу не надходив та на виконанні станом на 20.05.2020 року не перебуває, та оборотно-сальдову відомість по рахунку 3521 за 25.09.2014-21.09.2020
В той же час, зазначені документи не є доказом відсутності виконавчого листа у первісного стягувача і не може свідчити про його втрату.
Крім того на даний час матеріали цивільної справи №291/604/14-ц (2/291/288/14), за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості знищенні, а тому відповідно стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За таких обставин визначені законом підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Чинне законодавство пов`язує можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання із наявністю поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин пропуску вказаного строку оцінюються судом, виходячи з наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику (чи його попереднику) реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом законодавчо встановленого строку.
Крім того, суд зважає на те, що на момент подачі заяви до суду строки пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем пройшли.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.
Так, у рішенні «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
В рішенні «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд, гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Крім того, в рішенні в справі "Хаджинастасиу проти Греції" зазначено також, що національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.
Таким чином, заявником при зверненні до суду не доведено втрату оригіналів виконавчих листів, тому підстави для задоволення заяви і в цій частині відсутні.
Щодо посилання заявника на те, що відмова в видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання буде фактично означати, що рішення суду не буде виконане, суд виходить з наступного.
Як зазначено вище, рішення в справі було ухвалено судом у 2014 році, тобто 6 років тому.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 Закону України « Про виконавче провадження» / в редакції Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року на момент ухвалення рішення та пред`явлення його до виконання / виконавчі документи у цивільній справі могли бути пред`явлені до виконання протягом року.
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
За змістом ч.2 ст.30 Закону державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.
На підставі вищевикладеного суд відмовляє в задоволенні заяви в частині видачі дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.
Керуючись ст.ст.442, 433 ЦПК України, су,
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя О. В. Митюк.