Справа № 648/1880/20
Провадження № 2/648/634/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивачка 26 червня 2020 року звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, мотивуючи позов тим, що з 12 вересня 1987 року по 2 вересня 2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 1 листопада 2014 року, між нею та відповідачем у порядку поділу спільного майна подружжя за нею визнано право власності на Ѕ частину домобудівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2010 році відповідач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій розташована зазначена домобудівля, а тому відповідно до вимог статті 120 ЗК України, статтей 60, 70 СК України, статті 377 ЦК України, є всі підстави для визнання за нею права власності на Ѕ частину земельної ділянки.

Просила визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1940, кадастровий номер :02:023:0010, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка та її представник у судове засідання не прибули, від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Федак Л.Р. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не прибув, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, враховуючи згоду представника позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень статті 280 ЦПК України.

Ухвалою судді від 30 червня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 серпня 2020 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Дослідивши подані позивачкою докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 2 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб укладений 12 вересня 1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 1 листопада 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності на Ѕ частину домобудівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯК № 502503), власником земельної ділянки площею 0,1940, кадастровий номер :02:023:0019, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд є ОСОБА_2 .

Таким чином, суд встановив, що на спірній земельній ділянці, розташована домобудівля, яка є власністю сторін (по Ѕ частині)

Відповідно до положень статей 60, 63, 68-72 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, який може бути проведено за їх взаємною згодою, а за її відсутності - за рішенням суду.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.

Згідно з положеннями частини 1 статті 81, частини 3 статті 116 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Крім того в абз. 3 п. 21 Постанови викладено позицію, за якою "якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої".

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до висновку про ринкову вартість земельної ділянки, кладеного 22 червня 2020 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (сертифікат оціночної діяльності № 802/19 від 24 жовтня 2019 року), ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1940 га, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 , надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:023:0010) складає 55 290 грн

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, так як позивачка позбавлена можливості належним чином користуватися та обслуговувати належну їй частину домобудівлі, розташовану на спірній земельній ділянці, а тому за нею слід визнати право власності Ѕ частину цієї земельної ділянки, відповідно до частки у домобудівлі.

При зверненні до суду позивачка понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн 80 коп.

Належних та допустимих доказів понесених витрат на правничу допомогу позивачкою не надано.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційної до розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, 57, 60, 61, 69, 70, 72 СК України, 81, 116 ЗК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1940 га, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯК № 502503) надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:023:0010).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Сокирко Л.М.