Справа № 690/200/20
Провадження № 2/690/130/20
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

14 серпня 2020 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу відносно відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

До початку розгляду справи по суті позивачем заявлено клопотання про застосування заходів процесуального примусу відносно відповідача у вигляді штрафу розміром десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 до початку розгляду справи вже двічі заявлено відводи головуючому судді у справі, які визнані невмотивованими, як наслідок у їх задоволенні відмовлено, а тому такі її дії підлягають визнанню зловживанням процесуальними правами, що має наслідком застосування заходів процесуального примусу.

Позивач та його представники підтримали заявлене клопотання з підстав, викладених у ньому. Додатково на запитання суду представник позивача ОСОБА_3 пояснив, що вказане клопотання заявлене з огляду на право, передбачене п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України.

Відповідача та її представник заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, вважаючи їх безпідставними та невмотивованими.

Відповідач ОСОБА_4 також зазначила, що не мала наміру затягувати розгляд справи, а лише реалізовувала надане їй право.

Представник відповідача ОСОБА_6 додатково вказав, що його довіритель не має юридичної освіти, а тому, подаючи заяви про відвід судді, вона реалізовувала своє право, у зрозумілий для неї спосіб.

Заслухавши доводи сторін та їх представників, суд вважає, що відсутні підстави у задоволенні даного клопотання позивача.

Положеннями ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходом процесуального примусу, крім іншого, є штраф.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Крім того, застосуванню процесуального примусу у вигляді штрафу за заявлення завідомо безпідставного відводу має передувати залишення судом такої заяви про відвід без розгляду або її повернення, відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

З огляду на вказане, враховуючи те, що на даний час судом не встановлено факту зловживання процесуальними правами ОСОБА_4 , відсутні підстави для вжиття відносно неї заходів процесуального примусу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 143, 148, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу відносно ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17.08.2020 року.

Суддя Линдюк В.С.