Справа № 202/128/20
Провадження № 4-с/202/11/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Паленко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дубас Артур Михайлович, заінтересована особа: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, в якій просить суд визнати постанову державного виконавця Подільського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Дубасас А.М. про відкриття виконавчого провадження № 36026307 від 17.01.2013 року неправомірною та скасувати її, зобов`язати компетентну посадову особу винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 11 грудня 2019 року заявнику стало відомо про те, що 17.01.2013 року постановою державного виконавця Подільського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Дубаса А.М. відкрито виконавче провадження № 36026307 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська № 2/0417/8520/2012 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу. Як убачається з матеріалів виконавчого провадження підставою для його відкриття послужила заява представника ПАТ КБ "Привтабанк" Савченка Я.С., а на підтвердження повноважень представника стягувача подано фотокопію довіреності від 08.11.2011 року № 2744-0, видану ПАТ КБ "Приватбанк" в особі секретаря правління Єрикалової Є.О. Заявник вважає, що державний виконавець без належного підтвердження повноважень представника стягувача неправомірно відкрив виконавче провадження, чим порушив його право на розумне виконання судового рішення.

Представником заінтересованої особи АК КБ "Приватбанк" подано до суду заперечення проти скарги на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, в яких вказує, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2012 року у справі № 2/0417/8520/2012 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу. На виконання вказаного рішення судом видано виконавчі листи. 17.01.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Подільського районного управління юстиції Дубасом А.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 36026307 з виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 . Вважають, що твердження заявника не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наступним. Так, виходячи з аналізу норм Закону України "Про виконавче провадження" неподання саме виконавчого документа або заяви про відкриття виконавчого провадження, а не копії довіреності представника, є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Так само, відсутність засвідчувального напису на копії довіреності представника стягувача не є обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження. Оскільки зазначений у ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження є вичерпним та не містить такої підстави як неналежне засвідчення копії довіреності представника стягувача, то твердження ОСОБА_1 про незаконність дій державного виконавця є необґрунтованими. Просили відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 17 січня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції Дубасом А.М. відкрито виконавче провадження № 36026307 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/8520/2012, виданого 11.12.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у розмірі 165 557,87 грн.

Звертаючись у суд зі скаргою, заявник посилається на те, що постанова від 17.01.2013 року державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 36026307 не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮ України від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, що порушує права та законні інтереси заявника.

Проте, суд не погоджується з доводами заявника, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до розділу XVI Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ 02.04.2012 № 2832/5, виконавець розпочинає примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, визначених статтями 4,5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить поставу про відкриття виконавчого провадження, яка виготовлюється за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

Суд вважає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження містить обов`язкові реквізити, що того вимагає п. 7 розділу І Інструкції з примусового виконання рішень, та відповідає вимогам «Про виконавче провадження».

Зважаючи на викладене, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447 - 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дубас Артур Михайлович, заінтересована особа: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції у 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.О. Кухтін