Справа № 333/4231/20
Провадження № 2/333/2270/20
17 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 колишній зять позивачки, з яким її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 донька позивачки ОСОБА_3 померла. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.06.2018 року за № 283/6 малолітній дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що батько дитини ОСОБА_2 відбував покарання в місцях позбавлення волі. На підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 17.07.2018 року за № 300р в інтересах дитини, враховуючи подання відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, позивачкою встановлена опіка над малолітньою ОСОБА_4 та вона була призначена опікуном над ОСОБА_5 та опікуном над майном ОСОБА_6 зв`язку з тим, що після смерті матері, батько дитини жодного разу не надавав ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно, тому позивач була змушена звертатися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2019 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки він жодного разу не надавав ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач не цікавиться життям доньки, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Всі питання щодо виховання вирішуються мною самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, яка є пенсіонером. Відповідач питаннями щодо стану здоров`я дитини у дільничного педіатра не цікавився. З цих підстав, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд позовні вимоги задовольнити, у разі неявки відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на зареєстровану адресу проживання відповідача було направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулись конверти із зазначенням «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Пунктом 16 цієї ж постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 лютого 2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 148, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьком якої є відповідач по справі: ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 30 травня 2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 3476, ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 39 років донька позивачки - ОСОБА_3 померла.
Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.06.2018 року за № 283/6 малолітній дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що батько дитини гр. ОСОБА_2 відбуває покарання в місцях позбавлення волі (вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2016 року, єдиний унікальний номер 331/4649/16-к провадження, № 1-кп /331/313/2016.
Згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 17.07.2018 року за № 300р в інтересах дитини, враховуючи подання відділу по Комунарському району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради, позивачці - ОСОБА_1 встановлена опіка над малолітньою ОСОБА_5 та вона була призначена опікуном над ОСОБА_5 та опікуном над майном ОСОБА_4 .
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2019 року по справі № 333/3222/19, провадження № 2/333/1764/19 з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06. 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно інформації КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 6» від 17.07.2020 року за № 933/01-13 дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в дитячій амбулаторії № 9. Батько дитини питаннями щодо стану здоров`я дитини у дільничного педіатра не цікавився. На медичний огляд до амбулаторії з дівчинкою завжди приходить бабуся.

Згідно характеристики з місця проживання від 23.07.2020 року позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , характеризується позитивно, доброзичлива, позитивна, безконфліктна. Онука - ОСОБА_4 , 2011 року народження, її підопічна.

Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області № 2630/2/02-2020 від 16.11.2020 року відповідач ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175 КУпАП, за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Відповідно до вимоги ДІ МВС України м. Київ, УІАП ГУНП в Запорізькій області відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності.

Відповідно до інформації КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР № 4794 від 05.11.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , під спостереженням не перебуває, з 06.11.2000 року по 06.12.2000 року перебував на стаціонарному лікуванні в КУ Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Відповідно до інформації КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР № 4793 від 05.11.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на даний час під наглядом не перебуває, з 1997 року по 1999 року був неодноразово оглянутий, діагноз: резидуально-органічне ураження ЦНС з емоційно-вольовою нестійкістю.

Відповідно до висновку районної адміністрації ЗМР по Комунарському району від 16.12.2020 року №2381/01-37/05 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, в інтересах малолітньої дитини, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

З огляду на викладене, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова