ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/361/20 Доповідач - Сташків Б.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Щавурська Н. Б.,

за участю секретаря Сович Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/11488/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року, ухваленого суддею Грицай К.М.,повний текст рішення складено 20 грудня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними та скасування актів про проведення електронних торгів ,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, проведених ДП «СЕТАМ» від 02 лютого 2018 року, за заявкою Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального відділу управління юстиції у Тернопільській області, у виконавчому провадженні ВП № 49198393, щодо реалізації наступних земельних ділянок: лот № 195982, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0627,за ціною110214,00грн.; лот № 195980, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0628, за ціною 104271,00 грн. та про визнання недійсними та скасування: Акту про проведенні електронні торги від 14.02.2018 року, згідно якого у ОСОБА_2 , виникло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0627; Акту про проведенні електронні торги від 14.02.2018 року, згідно якого у ОСОБА_2 , виникло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0628.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказував, що оскаржувані електроні торги було проведено з порушенням законодавства України щодо оцінки спірного майна - земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0627 та :01:001:0628 для індивідуального садівництва, які знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада. Вказував, що Звіти та висновки про вартість земельних ділянок від 01.12.2016 року були недійсними, оскільки між датою оцінки та проведення торгів пройшло 14 місяців. Також, зазначав, що був порушений порядок реалізації арештованого майна, зокрема порушено строки призначення та проведення електронних торгів. Вважає, що вказані дії порушують його права, а тому просив задовольнити його позовні вимоги на підставі п.2, 4 ч.2 ст.16 ЦК України, яким передбачено визнання правочину недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними та скасування актів про проведення електронних торгів відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням від ОСОБА_1 поступила апеляційна скарга, в якій позивач просить апеляційну скаргу задовольнити, задовольнивши його позовні вимоги у повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неврахування усіх обставин справи.

Зокрема вказує, що судом першої інстанції не враховано, що на день проведення електронних торгів Звіти та висновки про вартість земельних ділянок від 01.12.2016 року були недійсними, оскільки між датою оцінки та проведення торгів пройшло 14 місяців.

Також зазначає, що поза увагою суду залишилося те, що на час проведення електронних торгів існував невирішений судовий спір, щодо визначення початкової вартості вказаних земельних ділянок, Позивач вважає, що оскільки кошти отримані від реалізації майна будуть перераховані кредитору у меншій сумі ніж він міг розраховувати, том за ним залишиться частина боргу, а отже порушені його майнові права та інтереси як боржника. Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що був порушений порядок реалізації арештованого майна, зокрема порушено строки призначення та проведення електронних торгів, так як ВП № 49198393 було відновлено постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області Юрчака О.П. від 31 січня 2018 року, дата торгів мала б бути призначена не раніше 20 лютого 2018 року, що призвело до того, що був зареєстрований один учасник торгів. Всі вищезазначені порушення призвели до того, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0627 та :01:001:0628 для індивідуального садівництва, які знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада, були вилучені у нього, з визначенням ціни, яка нижча реальної вартості.

Від ДП Сетам поступив відзив на апеляційну скаргу,в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення , а оскаржуване рішення без змін. Зокрема вказує, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів недійсними. Вказує, що позивач не обґрунтував та не довів, як описані ним порушення вплинули на результат торгів та як це порушило його права. Вважає, що організатор не вчинив жодних дій, які могли порушити права та законні інтереси позивача, а тому організатор електронних торгів здійснив всі необхідні дії, в межах чинного законодавства для реалізації майна. Виходячи з наведеного відповідач вважає,що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Окрім того, від ОСОБА_2 поступив відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема вказує, що позивачем не доведено чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна та/або інших норм законодавства під час проведення електронних торгів і в чому таке порушення полягала; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи відбулися порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів. Вважає, що жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями у позовній заяві не доведено.

У судове засідання не з`явилися учасники судової справи, однак про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Разом з тим, від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням на розгляді в іншому судовому процесі у м.Львів, а також посилаючись на постанову КМУ від 13.10.2020 року, якою запроваджено карантин до 31 грудня 2020 року.

Дослідивши подане клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 року по 31.07.2020 року (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України"внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", із змінами внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року,№ 760від 26.08.2020 року,№ 956від 13.10.2020 року, №1100 від 11 листопада 2020 року, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 1 серпня до 31 грудня 2020 року на території України карантин та визначено перелік заборон на території України на період дії карантину.

Представник позивача ОСОБА_3 , посилаючись на необхідність відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами та запровадження особливого режиму роботи суду, не зазначає у поданому клопотанні, які саме карантинні обмеження унеможливлюють його прибуття до апеляційного суду.

На виконання Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" та відповідно до пункту 10 частини першої статті 152, частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус судів" Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 № 169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.

Слід врахувати, що сторона позивача мала можливість звернутись до суду з клопотанням про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами суду, чого ними здійснено не було. Відтак, навіть за наявності карантинних заходів, сторона позивача не була позбавлена права і можливості взяти участь у судовому засіданні.

При цьому, колегія суддів не вважає поважною причиною неявки у судове засідання, перебування сторони позивача у іншому судовому процесі в м.Львів, оскільки представником позивача не надано жодних доказів на підтвердження обставин його зайнятості у іншому судовому процесі 10.12.2020 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що стороною позивача неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду вказаної справи з аналогічних підстав. Зокрема, 26.03.2020р., 07.05.2020р., 29.05.2020р., 10.06.2020р., 07.07.2020р, 06.08.2020р., 10.09.2020р.,06.10.2020р., 27.10.2020 р., 10.11.2020р.(т.3, а.с.50, 62, 92, 101, 112, 123, 132, 144, 157, 169)

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Також, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 , якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Беручи до уваги вищенаведені обставини колегія суддів не може визнати наведені у поданому клопотанні про відкладення розгляду справи причини неявки сторони позивача в судове засідання поважними, позивач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, тому зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, виходячи з вимог частини 2 статті 372 ЦПК України .

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що електронні торги були проведені у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для визнання їх недійсними відсутні, реалізація майна із прилюдних торгів відбулася за стартовою ціною, яка виходячи із матеріалів справи визначена достовірно та без подальшого зниження вартості відчужуваного майна, відсутність порушення майнових прав позивача за результатами проведення таких торгів, натомість зазначив, що визнання торгів недійсними призведе до порушення принципу справедливості та права покупця, який, діючи добросовісно, придбав таке майно.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції , оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам Закону.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження».Порядок та правила проведення прилюдних торгів закріплено положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, іншими нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) та Міністерства юстиції України, а також до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, відповідно до п. 4 ст. 263 ЦПК України.

Законом «Про виконавче провадження» № 606-XIV встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Аналіз положень Закону № 606-XIV та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення - статті 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Цей висновок узгоджується і з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів.

Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає можливість визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону.

Враховуючи правову природу продажу майна з публічних торгів, існування підстав для визнання торгів недійсними визначаються за правилами про визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів,

Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII37. встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (Порядок), яким визначено правила проведення прилюдних торгів.

Аналіз положень "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.Частиною 3 статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що на виконанні в Тернопільському міському відділі Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження ВП № 49198393 з примусового виконання:

-виконавчого листа №607/710/15-ц від 21.10.2015 року Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 коштів у розмірі 1317768,91 грн.

06 грудня 2016 року на адресу Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області надійшли висновки експерта про вартість земельних ділянок.Так, згідно складених ФОП ОСОБА_5 висновків про вартість земельної ділянки від 01 грудня 2016 року:

-ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0983га, кадастровий номер :01:001:0627 для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада, становить 110214,00грн. без урахування ПДВ;

-ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0930 га, кадастровий номер :01:001:0628 для індивідуального садівництва, розташованої заадресою:Тернопільська область,Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада Тернопільськаобласть, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада, становить 104271,00грн. без урахування ПДВ;

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який був чинним на момент проведення електронних торгів, передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

За частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб`єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п`ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою та п`ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов`язані з призначенням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Враховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб`єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством.

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Порядку). Тобто на момент проведення прилюдних торгів для визначення вартості об`єкта оцінки, звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Разом з тим, проведення електронних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, може бути підставою для визнання цих торгів недійсними, лише за умови порушень прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Позивач не надав та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» ( у чинній на момент проведення електронних торгів редакції) вплинуло на результати торгів, зокрема, що вартість майна, яке реалізовувалося на спірних електронних торгах, підвищилася з огляду на те, що торги були проведені за спеціальною процедурою продажу майна, а також, що внаслідок проведення торгів з порушенням вищевказаних вимог були порушені права і законні інтереси позивача, яка оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення цих торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі за № 712/9223/15-ц; у постановах Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16 та від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16. Колегія суддів Верховного Суду не знаходила підстав для відступлення від цих правових висновків.

У відповідності до ч. 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Частиною 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

З огляду на зазначені законодавчі положення, Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо безпідставності доводів позивача про порушення державним виконавцем порядку визначення вартості майна з підстав заниження її вартості, оскільки, як встановлено судом, позивач був належним чином повідомлений про результати визначення вартості спірного майна.

07 грудня 2016 року на адресу сторін виконавчого провадження було надіслане повідомлення про вартість вище зазначених земельних ділянок.

23 грудня 2016 року ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду подана скарга на дії державного виконавця щодо визначення вартості арештованого майна та визнання недійсними та незаконними висновків про вартість арештованого майна, зокрема і земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0627 та :01:001:0628 для індивідуального садівництва, які знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада.

В Законі України «Про виконавче провадження», а саме в абз.2 ч.5 ст.57 чітко зазначено оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року у задоволенні вказаної скарги відмовлено. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. Судом обґрунтовано зазначено, що опис та арешт спірних земельних ділянок здійснено державним виконавцем з урахуванням вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», а визначення вартості майна, у спосіб проведення оцінки та направлення скаржнику висновків щодо вартості земельних ділянок здійснені державним виконавцем на підставі статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», та у спосіб передбачений зазначеним законом.

Прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну.

ДП «СЕТАМ» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року (далі Порядок), є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

ДП «Сетам» - це організатор торгів, на якого покладено відповідальність за забезпечення здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених Порядком.

На час виникнення правовідносин, що склалися між сторонами, ДП «Сетам» здійснювало реалізацію арештованого майна відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 року за № 1620/28065 (далі - Порядок).

Згідно з цим Порядком електронні торги - продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу V Порядку реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів.

За правилами пунктів 3, 4 Розділу V Порядку усі учасники, що були зареєстровані Організатором, мають он-лайн доступ до перебігу електронних торгів. Учасники висувають свої цінові пропозиції щодо лота. Цінова пропозиція подається через Веб-сайт електронних торгів з кроком підвищення ставки, зазначеним у повідомленні про електронні торги. Перша цінова пропозиція може бути рівною стартовій ціні лота. Кожна наступна цінова пропозиція повинна містити ціну, що на встановлений Організатором крок вища за попередню. Моментом подання цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент відправки учасником цінової пропозиції засобами Системи. Зареєстрований учасник може у будь-який момент електронних торгів зробити відповідну цінову пропозицію.

Інформація про перебіг електронних торгів у формі аукціону оновлюється одразу після внесення одним із учасників наступної цінової пропозиції або подання учасником особливої ставки купівлі лота.

Пунктом 3 розділу II Порядку передбачено, що Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

А відповідно до пункту 4 розділу II Порядку, начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства.

У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу II цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Переможцем електронних торгів у формі аукціону визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція (при звичайному перебігу торгів або через особливу ставку) (пункт 5 Порядку).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019року у справі за №522/11526/16-ц.

13 січня 2017 року Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016року №1404-VIII, що набрав чинності 05 жовтня 2016 року, глави VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за №2832/5, Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5 направив документи для проведення реалізації майна боржника, зокрема земельних ділянок за кадастровими номерами: :01:001:0628 та :01:001:0627.

Державне підприємство «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна.

ДП «СЕТАМ» виконує функції організатора електронних торгів, який діє в межах повноважень, визначених Порядком. Тобто, у Організатора електронних торгів відсутні повноваження надавати правову оцінку діям державних виконавців, в тому числі перевіряти відомості, наведені у заявці, на відповідність дійсності та законодавству.

14 листопада 2016 року державним виконавцем у ВП №49198393, згідно ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку надходженням на адресу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2016 року у справі №607/710/15-ц, якою постановлено зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №607/710/15-ц, виданого 21 жовтня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1317768,91 грн.,копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження, та ДП «СЕТАМ» для виконання.

Крім того, 10 лютого 2017 року державним виконавцем у ВП №49198393 було винесено постанову, згідно ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» про зупинення вчинення виконавчих дій.26 січня 2018 року на адресу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшла ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2017 року №607/13861/16-ц, якою у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відмовлено.

31 січня 2018 року державним виконавцем у ВП №49198393, керуючись ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про поновлення виконавчого провадження №49198393.

02 лютого 2018 року Державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронні торги, за заявкою Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального відділу управління юстиції у Тернопільській області, у виконавчому провадженні ВП № 49198393, щодо реалізації належних ОСОБА_1 на праві приватної власності наступних земельних ділянок:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0627, за ціною 110214,00 грн., лот № 195982;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0628, за ціною 104271,00 грн., лот № 195980.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги Державним підприємством «СЕТАМ» № 314595 від 02 лютого 2018, по лоту № 195982 проведено електронні торги з реалізації земельної ділянки площею 0,0983 га., кадастровий №:01:001:0627, для індивідуального садівництва, за адресою: Тернопільська обл., Тернопільський р-н, Шляхтинецька сільська рада.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги Державним підприємством «СЕТАМ» № 314595 від 02.02.2018, по лоту № 195982 переможцем визнано учасника 4 ОСОБА_2 , ІНП: НОМЕР_1 , документ: № МС 020147. Адреса: 46011. Ціна продажу: 110214,00 грн. Сума сплаченого гарантійного внеску: 5510,70 грн. Розмір додаткової винагороди, яку необхідно перерахувати на рахунок Організатора торгів: 0 грн., в.т.ч. ПДВ 20% .

Сума внесена переможцем електронних торгів на рахунок Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за придбане майно становить 104703,30 грн.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цього, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Таким чином, правова природа продажу майна з електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна (надалі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції

Судова колегія прийшла до висновку, що суд першої інстанції підставно визнав необґрунтованими доводи позивача, що ОСОБА_1 є стороною (боржником) у виконавчому провадженні та порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом України «Про виконавче провадження» (ст.57Закону).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що визначення вартості майна не входить до предмету доказування в даній справі, оскільки результати оцінки майна мають окремий, передбачений законом спосіб та порядок оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Як вбачається із матеріалів справи, що позивачем два рази заявлялися клопотання про проведення у справі судової експертизи щодо визначення вартості спірного майна. Ухвалами Тернопільського міськрайонного суду від 16 вересня 2019 року та від 02 жовтня 2019 року у справі за № 607/11488/19 залишеного без змін постановою Тернопільського Апеляційного суду від 12 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом призначення судової оціночно-земельної експертизи.

Крім того, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №607/1061/16-ц у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо визначення вартості арештованого майна, визнання недійсними та незаконними висновки про вартість арештованого майна відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року залишено без змін, ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на дії державного виконавця щодо визначення вартості арештованого майна та визнання недійсними та незаконними висновки про вартість арештованого майна.

Відмовляючи у задоволенні скарги суди виходили з того, що вартість земельних ділянок вчинені у спосіб передбачений статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» , що складений звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Вказані звіти складені сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності ДП Сетам2 ,відповідно до вимог чинного законодавства на замовлення Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з метою визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для прийняття управлінських рішень останнього.

Зазначені висновки, як встановив суд першої інстанції суд є дійсними, достовірними, ринкова вартість об`єкта оцінки за результатами складання таких звітів становила:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0627, за ціною 110214,00 грн., лот № 195982;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0628, за ціною 104271,00 грн., лот № 195980.

Водночас суд першої інстанції відхилив посилання позивача на висновки, складені оцінювачем від 23 лютого 2018року з огляду на те, що надані позивачем висновки жодним чином не спростовують того, що оцінка, визначена в звітах, складених в межах виконавчого провадження експертом-оцінювачем ОСОБА_5 , не відповідає ринковій, або є заниженою.

У даній же справі початкова ціна була визначена на підставі звіту, який був рецензований у встановленому порядку та визнаний таким, що може застосовуватися, на час проведення торгів.

Дослідивши наведені докази та проаналізувавши підстави, колегія апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на недоведеність порушень прав та інтересів позивача.

Отже, встановивши, що визнання звітів та рецензій, проведених в порядку ст. 58 Закону України про виконавче провадження, не порушило права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав щодо використання зазначених звітів для формування ціни продажу майна позивача, як істотної умови договору купівлі-продажу і що ці обставини вплинули на результат торгів та зміст самого правочину, оскільки майно було продано за ціною, сформованою всупереч вимогам, визначеним законом, не знайшли свого підтвердження та правомірно відхилені судом першої інстанції.

Доводи позивача про те, що у разі проведення оцінки відчуженого майна із дотриманням норм чинного законодавства, зокрема із забезпеченням огляду майна експертом-оцінювачем, його ринкова вартість могла бути значно вищою та відповідно майно позивача перейшло б у власність відповідача за вищою ціною, що надало б можливість позивачу зменшити суму заборгованості за рішенням суду від 21 жовтня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 . В користь ОСОБА_4 1 317768,91 грн. та ймовірно отримати дохід, фактично ґрунтуються на припущеннях та не є підставою для визнання оспорюваних торгів недійсними, в порядку ст. 215 Цивільного кодексу України.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсними правочинів.

Така позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі за № 910/10136/17 в якій зазначено,що підставою для визнання електронних торгів недійсними може бути лише порушення порядку їх проведення, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні, в тому числі щодо оцінки майна, мають самостійний порядок оскарження і не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. Визначення вартості майна не входить до предмету доказування в справах про визнання електронних торгів недійсними, оскільки результати оцінки майна мають окремий, передбачений законом спосіб та порядок оскарження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі за № 914/881/17, зазначила, що за змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Вказані правові висновки були висловлені раніше Верховним Судом України у постановах, зокрема № 6-116цс12, №6-174цс12, №6-547цс16, 6-2677цс16.

При розгляді цієї справи позивачем не доведено, що порушення вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV , у редакції, чинній на момент проведення електронних торгів, вплинуло на результати торгів, зокрема, що вартість майна, яке реалізовувалося на спірних електронних торгах, підвищилася з огляду на те, що торги були проведені більш ніж через шість місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна та його рецензування, а також, що внаслідок проведення торгів з порушенням вищевказаних вимог були порушені права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення цих торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі за 3466/8974/16-ц, які не знайшли підстав для відступлення від цих правових висновків у постановах Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16 та від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16.

Згідно інформації, отриманої з офіційного сайту ДП «СЕТАМ», звіт про оцінку майна був підписаний 01 грудня 2016 року, заявка на реалізацію арештованого майна була відправлена до ДП «СЕТАМ» 13 січня 2017 року, тобто майже через 1 місяць і 13 днів після підписання звіту, а інформацію про торги за лотами № 195982 та № НОМЕР_1 було внесено 23 січня 2017 року,

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що електроні торги з реалізації земельних ділянок кадастровий №:01:001:0627 та кадастровий №:01:001:0628, для індивідуального садівництва, за адресою: Тернопільська обл., Тернопільський р-н, Шляхтинецька сільська рада відбулися за дійсним звітом, є обґрунтовані, оскільки згідно наведених вище норм законодавства, після передачі майна на реалізацію повторна оцінка такого майна не проводиться, оцінка майна визначена у звіті є дійсною протягом усього періоду реалізації. 10 лютого 2017 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, а 31 січня 2018 року винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі за № 910/1454/17 та у постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити:

-чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна та/або інших норм законодавства під час проведення електронних торгів і в чому таке порушення полягало;

-чи вплинули ці порушення на результат торгів;

-чи відбулося порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів.

Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачено вимоги щодо проведення таких торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки до проведення електронних торгів; порядок реєстрації учасників електронних торгів; правила, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів; правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів електронних торгів, тощо.

Отже, реалізація арештованого майна шляхом проведення електронних торгів є спеціальною процедурою продажу такого майна, що складається з декількох етапів, які є невід`ємними один від одного та не можуть розглядатися окремо, адже вони є істотними умовами проведення торгів (правочину).

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

У постановах Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 910/28435/15 та від 13 березня 2019 року у справі за № 183/7786/15-ц зроблено висновок, що сам факт недійсності звіту про оцінку не може бути безумовною підставою для визнання прилюдних торгів недійсними без доведеності порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, тобто позивача і що такі порушення є істотними порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, проведення електронних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, може бути підставою для визнання цих торгів недійсними, лише за умови істотних порушень прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позивач не обґрунтував і не довів належними, допустимими та достатніми доказами порушення норм Порядку під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення його прав чи інтересів результатом торгів від 02.02.2018 року, у зв`язку чим позовні вимоги про визнання недійсними електронних торгів, проведених ДП «СЕТАМ» від 02.02.2018 року, за заявкою Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального відділу управління юстиції у Тернопільській області, у виконавчому провадженні ВП № 49198393, щодо реалізації наступних земельних ділянок: лот № 195982, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0627, за ціною 110214,00 грн.; лот № 195980, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0628, за ціною 104271,00 грн.; про визнання недійсними та скасування акту про проведенні електронні торги від 14.02.2018 року на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0627 задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд враховує, що боржник знав про існування виконавчого провадження щодо примусового стягнення з нього великої суми заборгованості в сумі 1317 768,91 грн., про передачу спірних земельних ділянок на реалізацію, про проведення електронних торгів, проте не вчинив дій по погашенню заборгованості, а тому погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не надав будь-яких доказів порушення його прав.

Така позиція узгоджується з аналогічними правовідносинами у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі за №466/8974/16-ц, яка не знаходить підстав для відступлення від цих правових висновків викладених у постановах Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16 та від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16.

Доводи апеляційної скарги про проведення електронних торгів з порушенням строку, передбаченого Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за №2831/5 , чинного на час проведення спірних електронних торгів, не можуть бути взяті до уваги, оскільки позивачем не доведено, що зазначені порушення вплинули на результати електронних торгів.

Таким чином, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосував вказані норми матеріального права, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення та дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем було пропущено строк на подання відповідної пропозиції, оскільки відповідна заява від неї надійшла о 22:07:06 год, тобто після завершення електронних торгів.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене та зважаючи на відсутність порушення встановлених Порядком правил проведення електронних торгів, а також на відсутність будь-яких доказів для визнання їх результатів недійсними, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Підстави для визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів також відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскарженого рішення спростовуються дослідженими судом матеріалами справи, до яких позивачем не долучено доказів про порушення його прав, а також обґрунтованим висновком суду першої інстанції за наслідком розгляду спору.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанцій правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на нього.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови - 10 грудня 2020 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Костів О.З.

Судді: Щавурська Н.Б.