Справа № 456/2174/20
Провадження № 2/456/982/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки і піклування виконкому Стрийської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): 04 березня 2006 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак подружнє життя у них не склалось, відповідно рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.20.2016 шлюб між ними було розірвано. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально не допомагає, не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться станом здоров`я, не турбується про його фізичний і духовний розвиток, не сплачує аліментів на утримання дитини. У зв`язку з наведеним, позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позиція відповідача: 01.09.2020 відповідач подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до розірвання шлюбу з позивачем, у нього з сином були добрі стосунки. Твердження позивача про те, що він матеріально не забезпечує сина, не спілкується із ним, не виявляє інтерес до його внутрішнього світу не відповідають дійсності. Зазначив, що він із сином постійно спілкується по телефону, оскільки позивач заборонила їм зустрічатись. Позивач висилала йому смс повідомлення про те, щоб він припинив спілкування із сином, натомість вона самостійно буде його виховувати. ІНФОРМАЦІЯ_1 на день народження сина, вони зустрілись біля школи № 10 у м Стрию, та він вручив сину подарунки. Зазначив, що заборгованості по аліментах у нього немає та на момент звернення до суду з позовною заявою заборгованості у нього не було. Повідомив, що 23.10.2018 він уклав шлюб з ОСОБА_3 та у нього народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вони проживають у м. Болехові Івано- Франківської області. У зв`язку із вагітністю дружини та народженням доньки він рідко бачився з сином. Зазначив, що він працює у м. Львові, його робота носить позмінний характер, що також не дає можливості на систематичній основі бачитись із сином. В задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , будучи допитаною судом в якості свідка на підставі ст.92 ЦПК України повідомила, що в 2006 році вона з ОСОБА_2 уклали шлюб та від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що разом вони з відповідачем прожили десять років. Відповідач належним чином не утримував сім`ю та не брав участь у вихованні дитини. Також звернула увагу, що відповідач часто брав кредити та мав борги. З листопада 2019 року відповідач сплачує аліменти, відповідач не дзвонить синові, бачиться з ним дуже рідко, тільки на день народження. 23.09.2020 відповідач приходив єдиний раз до школи, де навчається син, познайомитись з його класним керівником. Повідомила, що відповідач не цікавиться життям сина, не цікавиться його спортивними досягненнями, не допомагає йому та жодного разу не був на засіданні опікунської ради. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини близько 2000, 00 грн. в місяць, в жовтні 2020 року відповідач сплатив 3600, 00 грн., станом на сьогодні заборгованості по аліментах у відповідача немає, оскільки вона зверталась в поліцію, так як до 2018 року відповідач аліменти на утримання сина не сплачував. Зазначила, що вона неодноразово просила відповідача спілкуватись із сином, однак він не реагував на її прохання. Відповідач вдруге одружився, тому син не бажає з ним спілкуватись, син неодноразово бачив батька в стані алкогольного сп`яніння. Просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , будучи допитаним судом в якості свідка на підставі ст.92 ЦПК України повідомив, що позивач не дає йому можливості спілкуватись із сином, просить не позбавляти його батьківських прав, відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив, що він хоче допомагати синові та спілкуватися з ним, прийшовши до школи, просив сина дзвонити йому. В 2019 році по можливості допомагав синові, зокрема давав гроші на кишенькові витрати. Також повідомив, що син йому говорив, що мати забороняє їм спілкуватись, позивач відправляла йому смс повідомлення, про те що зробить все, щоб вони з сином не бачились. Зазначив, що у нього є інша сім`я, а його робота пов`язана з відрядженнями. Проживає він у м. Болехів, а син в м. Стрию. Зазначив, що син часто вимикав телефон, або слухавку брала позивач та казала більше не дзвонити. У 2017-2019 році у нього була заборгованість по сплаті аліментів, оскільки він не працював. Зазначив, що спортивні секції сина він не відвідував, до вересня 2019 року у школі в сина він не був, оскільки позивач перешкоджала у його спілкуванні з сином. Просить суд в позові відмовити.

Представник органу опіки і піклування виконкому Стрийської міської ради Кухар З.Р. в судовому засіданні щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечила, зважаючи на висновок Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області «Про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , висловив свою думку, на підставі ст. 171 Сімейного Кодексу України, в присутності психолога СШ № 10 ОСОБА_6 та повідомив, що з батьком він не спілкується останні два роки, бачиться з ним не більше двох разів в рік, як правило на день народження. Зазначив, що батько пішов з сім`ї та з 2016 року вони разом не проживають. Він живе з дідусем та матір`ю. Батько погано відносився до матері. У 2020 році він дізнався, що в його батька є інша сім`я. Вказав, що він навчається у 8 класі, займається волейболом, часто їздить на змагання та займає призові місця, однак батько не цікавиться його досягненнями. Він ображається на батька, оскільки останній не цікавиться його життям, не телефонує та не допомагає йому. Зазначив, що раніше він ходив з батьком на рибалку, вони разом займались спортом, батько до нього добре ставився. Також він бачив, як батько приходив додому в стані алкогольного сп`яніння та чіплявся до матері. Зазначив, що мама йому не забороняла спілкуватись з батьком, однак він не телефонує до батька, оскільки не знає про що з ним спілкуватись. Він бачив батька на дні народження та коли батько одного разу приходив до школи. Не заперечив щодо позбавлення батьківських прав.

Психолог СШ № 10 ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що дідусь займається вихованням онука, вболіває за нього на спортивних змаганнях, однак батько цього не робить. Зазначила, що ОСОБА_3 потрібне батьківське піклування. Тренер з волейболу повідомив їй, що ОСОБА_3 врівноважений, вихований та хороший хлопець.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що вона живе по сусідству з позивачем, відповідача знає давно, однак з часу розлучення відповідача не бачила. ОСОБА_3 їй розповідав, що з батьком він не спілкується, однак одного разу батько приходив до школи та на день народження. Вихованням ОСОБА_3 займається його мати та дідусь, відповідач не приходить до дитини.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що позивач по справі є її двоюрідною сестрою, а ОСОБА_3 є її похресником та вони часто бачаться. Зазначила, що ОСОБА_3 важко пережив смерть бабусі, та після цього був дуже замкнутий, потребував спілкування з батьком, натомість батько з ним не спілкувався, не підтримав сина. 14.12.2020 на дні народження ОСОБА_3 відповідач з ним спілкувався.

Представник позивача - адвокат Буренкова Н.Г. в судовому засіданні позов підтримала та вказала, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально не допомагає, не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться станом здоров`я його, не турбується про фізичний і духовний розвиток. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що в судовому засіданні було вислухано думку дитини, допитано свідків та встановлено, що батько не опікується сином, добровільно матеріальну допомогу не надавав, тому позивач була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач мав борг по сплаті аліментів, однак після відкриття кримінального провадження сплатив заборгованість. Повідомила, що відповідач справді проживає в іншому місті, однак буває в м. Стрию, проте з сином не спілкується. Син ображений на батька та не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав. Зазначила, що висновок органу опіки та піклування є неповним та необ`єктивним.

Представник відповідача - адвокат Дуткевич М.В. в судовому засіданні просить відмовити у позові, оскільки не доведено необхідність та доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_3 . Зазначив, що сторони не підтримують відносин з 2016 року. Відповідач працює охоронцем воєнізованої охорони на Львівській залізниці, в нього роз`їзний характер роботи. Звернув увагу, що станом на день звернення позивача з позовом до суду, у відповідача не було заборгованості по аліментах. Повідомив, що син не заперечує щодо позбавлення батьківських прав батька, оскільки ображений на нього, за те що у відповідача нова сім`я та народилась дитина. Висновок органу опіки та піклування повністю підтримує.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Буренкової Н.Г., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Дуткевич М.В., представника органу опіки і піклування виконкому Стрийської міської ради Кухар З.Р., свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , заслухавши думку неповнолітнього ОСОБА_3 , психолога СШ № 10 Чернета О.М., дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до переконливого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 19 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_9 , актовий запис № 628 /а.с.7/.

Відповідно до копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.10.2016, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , зареєстрований 04 березня 2006 року у Лисовицькій сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 9 /а.с.8/.

Відповідно до довідки виконкому Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області за вих. № 740 від 09.06.2020, ОСОБА_1 , 1978 р.н., ОСОБА_3 , 2006 р.н., ОСОБА_2 , 1977 р.н. зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9/.

Відповідно до довідки відділу освіти міськвиконкому Стрийської міської ради середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 10 за вих. № 42 від 03.06.2020, виданої ОСОБА_1 , про те, що її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в 7-А класі СЗШ І-ІІІ ст. № 10. Зі слів класного керівника ОСОБА_10 дитина охайна, доглянута, неконфліктна, має здібності у предметах з математики, української мови, англійської мови, фізкультури. Проживає разом з мамою ОСОБА_1 . Вихованням дитини займається мама, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і класу. Батько вихованням дитини не займається. В школі жодного разу не був /а.с.10/.

Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0001153, за заявою ОСОБА_1 26.09.2019 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України відносно ОСОБА_2 /а.с.11/.

Відповідно до постанови слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Ортинського О.О. про закриття кримінального провадження від 27 листопада 2019 року, кримінальне провадження № 0001153, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.09.2019 закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України /а.с. 13-14/.

Відповідно до копії довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 , відповідно до виконавчого листа № 2-2584/09, виданого 12.03.2010 Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ОСОБА_2 нарахована заборгованість у розмірі 21323, 52 грн., станом на листопад 2017 року /а.с. 20/.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах від 12.09.2019, проведеної державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Шаран В.М., боржнику ОСОБА_2 нарахована заборгованість зі сплати аліментів, відповідно до виконавчого листа № 2-2584/09, виданого 12.03.2010 Стрийським міськрайонним судом Львівської області, у розмірі 10540, 34 грн., станом на 01.09.2019 /а.с.15-17/.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах від 09.10.2019, проведеної державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Шаран В.М., боржнику ОСОБА_2 нарахована заборгованість зі сплати аліментів, відповідно до виконавчого листа № 2-2584/09, виданого 12.03.2010 Стрийським міськрайонним судом Львівської області, у розмірі 5258, 28 грн., станом на 01.10.2019 /а.с.18-19/.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого 23 жовтня 2018 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 23 жовтня 2018 року, актовий запис № 389 /а.с.45/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 11 серпня 2020 року Болехівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 60 /а.с.46/.

Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 266 від 28.10.2020 «Про затвердження висновку», виконком міської ради вирішив затвердити висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с72/.

Відповідно до «Висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області вважає за недоцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_2 підтримував зв`язок з малолітнім ОСОБА_3 шляхом спілкування по мобільному телефону, відвідував у навчальному закладі, де навчається син. Окрім цього встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості по аліментах ВП №524/1611, виданого старшим державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЗМУМЮ (м.Львів) при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2029/2008, виданого 05.08.2008 Стрийським міськрайонним судом Львівської області, ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30% від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10.07.2008. Заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів відповідно до вищевказаного виконавчого документа, станом на 31.08.2020 становить 2014, 40 грн. ОСОБА_1 належним чином не вмотивувала власних доводів про обрання щодо гр. ОСОБА_2 такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Інших підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, які передбачені ч. 1 ст. 164 СК України, в обґрунтування заявлених ОСОБА_1 у заяві вимог не наведено та належними і допустимими доказами не обґрунтовано /а.с.73-74/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позов про позбавлення батьківських прав позивачкою заявлений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У частині 4 ст.10 ЦПК України зазначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (п.54) зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Отже, сам факт невизнання відповідачем позову про позбавлення його батьківських прав стосовно сина свідчить про його інтерес до дитини та позитивно характеризує його, як батька.

Окрім цього, в п. 53 рішення «Хант проти України», Європейський суд вказав про те, що беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах. Більше того, необхідно зважити, що зазвичай державні органи мають перевагу у безпосередньому спілкуванні з особами, яких стосується справа. Виходячи з цих міркувань, завдання Суду полягають не в виконанні обов`язків національних органів щодо визначення питань опіки чи доступу до дитини, а в дослідженні рішень, які виносились державними органами, здійснюючи свої дискреційні повноваження, на предмет їх відповідності Конвенції.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що Виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області винесено рішення № 266 від 28.10.2020 «Про затвердження висновку», згідно з яким виконком міської ради вирішив затвердити висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_2 підтримував зв`язок з малолітнім ОСОБА_3 шляхом спілкування по мобільному телефону, відвідував у навчальному закладі, де навчається син, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 , станом на 31.08.2020 становить 2014, 40 грн. Зазначено, що ОСОБА_1 належним чином не вмотивувала власних доводів про обрання щодо гр. ОСОБА_2 такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Інших підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, які передбачені ч. 1 ст. 164 СК України, в обґрунтування заявлених ОСОБА_1 у заяві вимог не наведено та належними і допустимими доказами не обґрунтовано.

Пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_2 , фактично не проживає з 2016 року разом з ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , участі у вихованні дитини не бере та не допомогає матеріально, не можуть слугувати належним доказом для підтвердження ухилення ОСОБА_2 від своїх батьківських обов`язків, оскільки спростовується поясненнями відповідача та його представника, та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що у відповідача нова сім`я, народилася дитина, він проживає у іншому місті, а його робота пов`язана з постійними відрядженнями.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження твердження позивача про те, що відповідач неналежно виконує обов`язки щодо утримання сина, оскільки як вбачається з висновку Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області «Про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів відповідно до виконавчого документа, станом на 31.08.2020 становить 2014, 40 грн., а в судовому засіданні встановлено, що на момент звернення до суду з позовом у відповідача заборгованості по сплаті аліментів не було.

Слід вказати, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, згідно ст.166 СК України та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Суд звертає увагу, що відповідач повністю заперечив позовні вимоги, оскільки з сином бажає спілкуватись та брати участь у його житті, однак в силу життєвих обставин не має можливості часто проводити з сином час, так як проживає в м. Болехові Івано-Франківської області, працює охоронцем воєнізованої охорони на Львівській залізниці та в нього роз`їзний характер роботи, має іншу сім`ю. Наведене свідчить про небайдужість відповідача до сина та про існування об`єктивних перешкод для спілкування батька з дитиною.

Окрім цього, суд звертає увагу, що в судовому засіданні було вислухано думку неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 171 Сімейного Кодексу України, в присутності психолога СШ № 10 ОСОБА_6 , який повідомив що раніше він ходив з батьком на рибалку, вони разом займались спортом, батько до нього добре ставився. Однак він не телефонує до батька, оскільки не знає про що з ним спілкуватись. З батьком вони бачились на його днях народження та коли батько одного разу приходив до школи. Також суд враховує, що в судовому засіданні психолог СШ № 10 ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_3 потрібне батьківське піклування.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач належним чином не вмотивувала власних доводів про обрання щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надала належних та допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, в судовому засіданні також не встановлено, що до відповідача раніше застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 умисно не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, до нього раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу, на даний час він прагне належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, повноцінно приймати участь у вихованні сина, а тому позбавлення його батьківських прав на даний час є передчасним, так як винна поведінка його або свідоме нехтування своїми обов`язками щодо дитини в суді не доведені, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи сторін судом не аналізуються та не спростовуються, оскільки не впливають на висновки суду по вказаному спору.

Керуючись п.2 ч.1, ч. 3 ст.164, ст.165 СК України, Конвенцією ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) "Про права дитини", Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки і піклування виконкому Стрийської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Оригінал рішення

Повний текст судового рішення

виготовлено 24 грудня 2020 року.