_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3567/20
УХВАЛА

16.10.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Кирикової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Провадження по спарві ухвалено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у позові заявив вимогу про витребування доказів, в якій просить суд витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради: оригінали наказів про прийняття ОСОБА_1 на роботі, його переміщення та звільнення; довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення розміру стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Також 30.09.2020 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що просить суд витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради: штатний розпис, який існував до 01.01.2020 року; штатний розпис, введений з 01.01.2020 року на підставі наказу відповідача №51-ос від 28.12.2020 року; положення про відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу, яке передбачено наказом департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради за №515 від 16.12.2019 року; оригінали наказів про прийняття ОСОБА_1 на роботу, його переміщення та звільнення; довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення розміру стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Представник позивача в судовому засіданні 16.10.2020 року викладені клопотання у процесуальних документах: уточненій позовній заяві та відповіді на відзив, підтримав та просив суд задовольнити, одночасно зазначивши, що пред`явлення таких клопотань безпосередньо підтверджує неможливість самостійного отримання таких доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаних клопотань, з підстав необґрунтованості.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши подані до суду клопотання та оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з ч.1-4 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Судом встановлено, що до зазначених клопотань представником позивача в порушення вимог ст. 84 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження того, що у позивача є труднощі в самостійному отриманні заявлених до витребування доказів та взагалі доказів, що ним вживались заходи для отримання цих доказів самостійно.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання представника позивача про витребування доказів, не відповідають вимогам встановлених ст. 84 ЦПК України,необґрунтовані належними доказами, а відтак підлягають залишенню без задоволення.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів, викладене у позовні заяві від 18.08.2020 року за вх.. №41349 та у відповіді на відзив від 30.09.2020 року за №48996 по цивільній справі №947/22198/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий Калініченко Л. В.