Справа № 203/1760/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексія Анатолійовича про примусовий привід боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання приватного виконавця, в якому зазначено, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадження №60097250 з примусового виконання виконавчого листа від 19.04.2019 року, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 огли на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 722830 грн. 50 коп. 18.09.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була отримана боржником, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Також 18.09.2019 року боржнику було направлено виклик до приватного виконавця на 01.10.2019 року об 11-00 г., який згідно повідомлення про вручення поштового відправлення боржником також було отримано. Проте, боржник за викликом не з`явився, про причини неявки не повідомив. З отриманої на запити виконавця інформації встановлено, що рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстроване. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження протягом п`яти днів декларацію про доходи та майно виконавцю не надано. Направлений боржнику 21.11.2019 року виклик на 04.12.2019 року о 15-00 г. останнім не було отримано згідно інформації з сайту Укрпошти, проте поштове відправлення на адресу приватного виконавця не поверталось. З метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід 04.12.2019 року за адресою боржника по АДРЕСА_1 та встановлено, що будинок зачинений, виявити мешканців та встановити місцезнаходження боржника не виявилось можливим. 04.12.2019 року боржнику було направлено виклик до приватного виконавця на 18.12.2019 року о 10-00 г., який боржником отримано. Таким чином, посилаючись на те, що боржник був обізнаний про відкриття виконавчого провадження, проте за викликами не з`являється, рішення суду не виконує, приватний виконавець просив винести ухвалу про примусовий привід боржника ОСОБА_1 до приватного виконавця.

Статтею 438 встановлено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Частиною 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 27 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Згідно з пунктами 1,2 розділу V Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України від 30.01.2018 року №64/261/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2018 року за №140/31592, підставою для здійснення приводу боржника є ухвала суду.

Привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час. У разі відмови особи прибути до місця її виклику, якщо застосування превентивних поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, застосовуються поліцейські заходи примусу відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставленні особи для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

В обгрунтування поданого клопотання приватний виконавець посилався на те, що боржник був обізнаний про відкриття виконавчого провадження, проте за викликами не з`являється, декларацію про майно та доходи не подав, рішення суду не виконує.

Зокрема, приватний виконавець посилався на те, що 18.09.2019 року боржнику було направлено виклик до приватного виконавця на 01.10.2019 року об 11-00 г., який згідно повідомлення про вручення поштового відправлення боржником також було отримано. Проте, боржник за викликом не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Разом з тим, згідно долученого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що цей виклик було отримано адресатом 15.10.2019 року, в той час як боржник викликався на 01.10.2019 року.

Надану приватним виконавцем роздруківку з сайту «Укрпошти» щодо вручення повідомлення, суд не визнає належним доказом отримання боржником виклику від 04.12.2019 року, оскільки таким доказом може бути відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, згідно роздруківки вказане повідомлення було вручено 27.12.2019 року, в той час, як боржник викликався до державного виконавця на 18.12.2019 року.

Також суд враховує, що долучені до подання повідомлення про вручення поштових відправлень боржнику, як докази вручення постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів, не містять підпису отримувача, а лише зазначення прізвища « ОСОБА_3 » в жіночому роді, що також ставить під сумнів їх отримання саме боржником ОСОБА_1 огли.

Не надано приватним виконавцем доказів відсутності у боржника майна, доходів та коштів на яке може бути звернуто стягнення, вжиття заходів щодо їх встановлення.

Таким чином, оскільки з наданих до подання матеріалів не вбачається відомостей, які б свідчили про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, ухилення від явки до виконавця, вчинення дій з приховування свого майна та доходів, або інших дій, які б свідчили про свідоме ухилення від виконання зобов`язань за наявності реальної можливості погасити заборгованість, суд не вбачає підстав для застосування до боржника заходу процесуального примусу у вигляді приводу.

Крім того, у відповідності до наведених вище положень Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час.

Разом з тим, звертаючись до суду з поданням про привід боржника, приватний виконавець не зазначив дату та час, на який повинно здійснити такий привід.

З урахуванням цього, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,18,19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,12,76-81,247,258-261,438 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексія Анатолійовича про примусовий привід боржника відмовити повністю.

Ухвала відповідно до ст.353 ЦПК України оскарженню не підлягаю та набирає законної сили з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2020 року.

Суддя С.Ю.Казак