Справа №173/2321/19
Провадження №2/173/91/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

Третьої особи - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська районна державна адміністрація, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності до відповідача Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська районна державна адміністрація, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 01.11.2019 року.

01.11.2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 18.12.2019 року.

18.12.2019 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву. Справу призначено до розгляду на 31.01.2020 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

31.01.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5 .

Його батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.1961 року та мали двох дітей: його і його сестру, ОСОБА_2 .

Після смерті його батьків залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі і з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Даний будинок його батьки побудували за життя господарським способом. будівництво закінчили в 1971 році.

На підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської районної ради народних депутатів № 225/1 від 28.08.1987 року визнано право власності на будинок садибного типу в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 .

За життя батько не встиг оформити право власності на житловий будинок та отримати свідоцтво про право власності на будинок.

Після смерті батьків він звернувся до Верхньодніпровської державної адміністрації для реєстрації права власності, але 05.08.2019 року йому було відмовлено у реєстрації права власності за відсутності правовстановлюючих документів.

В зв`язку з чим постановою державного нотаріуса Першої Кам`янської нотаріальної контори, виконуючого обов`язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, від 28.01.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а також у зв`язку з тим, що по батькові його ОСОБА_1 , не співпадає з іменем померлого ОСОБА_4 ,зазначеному у свідоцтві про його народження і про смерть, що й стало підставою звернення до суду.

В підготовчому судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що в позовній заяві правильно викладені всі обставини справи і наведені всі доводи на їх обґрунтування. Тому просить задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Представник відповідача, Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не надав.

Представники третіх осіб , що не заявоють самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровської районної державної адміністрації і КП «Верхньодніпровське БТІ» в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових пояснень суду не надали.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , в підготовчому судовому засіданні пояснила, що вона визнає позовні вимоги, просить визнати право власності на житловий будинок, що залишився після смерті батьків за позивачем, вона не претендує на дану частину спадщини та усвідомлює наслідки визнання права власності на спадкове домоволодіння за позивачем.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть.

ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.1961 року та мали двох дітей: позивача ОСОБА_1 , і третю особу, ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, копіями свідоцтв про народження.

Після смерті ОСОБА_4 ,, і ОСОБА_5 , залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі і з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

За доводами позивача даний будинок був побудований батьками позивача, які побудували його за життя господарським способом. Будівництво закінчили в 1971 році.

Позивач звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса від 28.01.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що за життя батьки позивача побудували спадковий будинок господарським способом, але правовстановлюючого документу на нього не отримав.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об`єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок і господарські споруди були побудовані покійними батьками позивача в 1971- 1980 роках, що підтверджується даними технічного паспорта на будинок, тобто до 05.08.1992 року, то введення їх в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації. Та побудований будинок не є самочинним будівництвом.

Таким чином судом встановлено, за життя у покійного ОСОБА_4 , виникло право власності на побудований будинок, яке він не оформив в установленому порядку не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Даний факт також підтверджується і тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської районної ради народних депутатів № 225/1 від 28.08.1987 року визнано право власності на будинок садибного типу в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 .

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , спадщину фактично прийняли його покійна дружина ОСОБА_5 , і позивач, ОСОБА_1 , шляхом фактичного проживання у зазначеному вище домоволодінні. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , померла, а позивач продовжує проживати у зазначеному домоволодінні, таким чином фактично прийнявши спадщину і після смерті матері.

На даний час ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги, бажає оформити свої спадкові права та звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Інший спадкоємець першої черги: ОСОБА_2 , прийняла спадщину в вигляді земельної ділянки (паю) і не претендує на спадщину у вигляді зазначеного вище домоволодіння, що свідчить, що спадкоємці добровільно розподілили спадкове майно між собою. А спадкоємець ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому судом встановлено, що на земельну ділянку мати позивача і третьої особи склала заповіт, за яким заповіла земельну ділянку (пай) ОСОБА_2 Домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не охоплене складеним заповітом та стосовно нього здійснюється спадкування за законом.

Також суд вважає, що позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_4 , оскільки імена «ОСОБА_8» «ОСОБА_8» «ОСОБА_8» є співзвучними і є аналогами одного і того ж імені. А матір`ю позивача, згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_5 , за життя повідомлялась нотаріусом про відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 ,. але із заявою про прийняття спадщини не зверталась.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за спадкоємцем - позивачем ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і матері , ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 770.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська районна державна адміністрація, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок, загальною площею 61.1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований на присадибній земельній ділянці площею 0.2500 га., за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Витрати по сплаті судового збору в сумі 770.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.02.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 10.02.2020 року

Оприлюднене 11.02.2020 року

Дата набрання законної сили 12.03.2020 року