справа № 489/3877/18 провадження №2/489/42/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

законного представника позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

В червні 2018 року позивач ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний батько її неповнолітнього сина ОСОБА_7 , який на час смерті постійно проживав у м. Бастія Французької республіки. Після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло на праві спільної часткової власності. Іншим співвласником квартири у розмірі 1/2 частки є матір померлого ОСОБА_5 , яка є відповідачем по справі.

ОСОБА_1 в інтересах сина вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 01.09.2017 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. відкрито спадкову справу №104/2017.

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 є його неповнолітній син ОСОБА_4 , оскільки інші спадкоємці не звертались до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки не змогла надати йому оригінал правовстановлюючого документа на спірну квартиру, який відповідач відмовилась їй надати, просила задовольнити позовні вимоги.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_5 подала відзив на позов, в якому послалась на те, що позовна заява не відповідає вимогам статтей 175, 177 ЦПК України, вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину після смерті свого сина, проте не оформила її через відсутність у неї оригіналу свідоцтва про смерть. Додатково для реалізації своїх спадкових прав 26.07.2018 звернулась до приватного нотаріуса Ягужинської К.Т. Крім того, зазначила, що позивач при зверненні до нотаріальної контори не повідомила нотаріуса про неї, як спадкоємця першої черги, та не зверталась до ОСОБА_5 особисто з питання прийняття спадщини. Посилаючись на незаконність і безпідставність вимог позивача, просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2018 (суддя Тихонова Н.С.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 29.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

Ухвалою від 21.01.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №489/6611/2018 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання як спадкоємця із спадкодавцем.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судових справ згідно розпорядження керівника апарату суду № 488 від 05.04.2019 (в зв`язку з відставкою судді ОСОБА_8 ) цивільна справа передана для розгляду головуючому судді Коваленку І.В., ухвалою якого від 27.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2020 у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_6 до участі у справі залучено законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_1 , закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача вимоги визнав частково в частині ј частки, так відповідач є непрацездатною особою, тому має право на обов`язкову частку у спадщині.

Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Копією свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 /2017 підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний батько неповнолітнього сина позивача та син відповідача ОСОБА_7 , який на час смерті проживав у м. Бастія Французької республіки (а.с. 9, 15, 73).

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2001 вказана частка квартири належала спадкодавцю на праві спільної часткової власності. Іншим співвласником квартири у розмірі 1/2 частки є відповідач ОСОБА_5 (а.с.53).

01.09.2017 за заявою ОСОБА_6 , поданою в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 від 31.08.2017 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. відкрито спадкову справу №104/2017 (а.с.44,45).

10.05.2018 приватний нотаріус Ягужинська К.Т. відмовила ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно його померлого батька ОСОБА_9 , оскільки не були подані правовстановлюючі документи (а.с.23).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 в інтересах якого діяла ОСОБА_6 , прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору відповідно статей 1269, 1270 ЦК України.

Згідно статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєві від 26.02.201, ухваленим у справі №489/6611/2018, яке набрало законної сили 26.03.2019, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , яка діє інтересах свого сина ОСОБА_7 , про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем (а.с.126).

Вказане рішення має преюдиційне значення при розгляді даної справи.

За такого, відповідач ОСОБА_5 не є такою, що прийняла спадщину, після смерті померлого сина ОСОБА_10 , відповідно до статті 1268 ЦК України.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Враховуючи, що встановлені судом обставини справи і відповідні ним правовідносини щодо факту прийняття лише ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_10 , підтверджуються сукупністю вивчених судом доказів, та відсутністю у нього можливості оформити свої спадкові права, в зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів, суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування за законом.

З огляду на наведене, суд вважає безпідставними доводи відповідача викладені у відзиві на позов та її представника озвучені в судовому засіданні, так як спадщина була прийнята лише сином померлого.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про удовий збір», за частиною шостою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 708,40 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ;

законний представник позивача - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 22.10.2020.

Суддя І.В.Коваленко