_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3480/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ «Альфа-Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про звільнення нерухомого майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У липні місяці 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,1 кв.м., житлова площа 38,6 кв.м., належної на праві власності ОСОБА_2 , посилаючись на договір іпотеки №5489 від 08 листопада 2007 року, укладений між ПАТ «УКРСОЦБАНК» і ОСОБА_2 у якості забезпечення виконання останнім зобов`язань за кредитним договором №0, укладеного 08.11.2007 року між цими ж сторонами, які перейшли до позивача за договором про відступлення права вимоги. До судового засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2020 року за заявою представника позивача, адвоката Мельник Н.Ю. замінено відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» на належного відповідача правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час слухання справи сповіщений, 16.12.2020 року надав заяву до суду про визнання позову і просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач АТ «Альфа Банк» до суду не з`явився, про час слухання справи сповіщений, про причини неявки не повідомив.

Третя особа - відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області до суду не з`явилася, про час і місце слухання справи сповіщена, про причини неявки суду не повідомила.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2020 року за заявою представника позивача, адвоката Мельник Н.Ю., вжито заходи забезпечення позову, заборонено Акціонерному товариству «Альфа-Банк» (, м. Київ, вул.Велика Васильківська, 100) вчиняти будь-які дії з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) відносно нерухомого майна, належного ОСОБА_2 - щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16.10.2020 року представник позивачки. адвокат Мельник Н.Ю. подала заяву про збільшення позовних вимог.

Суд вивчив матеріали прави і встановив наступне:

08листопада 2007 року між акціонерним комерційним іноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 126 000,00 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між акціонерним комерційним іноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки №5489 від 08листопада 2007 року, у відповідності до якого останнім було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про державну реєстрацію іпотеки внесені у Державний реєстр права на нерухоме майно 08.11.2007 року, номер запису 21433002.

13.02.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» () було укладено укладено договір Фаткорингу № 2 та Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саєнко Є.В. реєстраційний номер 649-650, за умовами якого ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» набуло право вимоги за Договором кредиту №0 від 08.11.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами до нього.

14.07.2017 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» та ТОВ «ФК «НОВОТЕХ» () було укладено Договір відступлення права вимоги № 14-07 та відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. реєстраційний номер 7184, за умовами якого ТОВ «ФК «НОВОТЕХ» набуло право вимоги за Договором кредиту№0 від 08.11.2007 року,з усіма додатками та додатковими угодами до нього.

31.07.2017 року між ТОВ «ФК «НОВОТЕХ» та Громадянкою України ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) було укладено Договір відступлення права вимоги № 31-07 та

01.08.2017 року між ТОВ «ФК «НОВОТЕХ» та Громадянкою України ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) було укладено Договір відступлення права вимоги за іпотечним, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., за реєстровим №4175, за умовами якого Громадянка України ОСОБА_1 набула право вимоги за Договором кредиту №0 від 08.11.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами до нього.

У зв`язку із грубим порушенням ОСОБА_2 умов Кредитного договору №0 від 08.11.2007 року Новий кредитор ОСОБА_1 направила Відповідачеві вимогу про усунення порушення від 10.02.2020 року, в якій вимагала усунути порушення умов кредитного договору та погашення заборгованості.

У відповідь на зазначену Вимогу від 10.02.2020 року ОСОБА_2 повідомив листом ОСОБА_1 про готовність вирішення питання задоволення вимог Кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, а саме, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у добровільному порядку.

ОСОБА_1 звернулась до Приватного нотаріуса ОМНО Дімітрової Т.А., з метою задоволення вимог Іпотекодержателя, реєстрації права власності на предмет Іпотеки за згодою сторін, згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Однак Приватний нотаріус ОМНО Дімітрова Т.А. надала відповідь від 27.07.2020 року № 75/01-16 про неможливість вчинити такі дії, у зв`язку з тим, що існує арешт, накладений Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 01.02.2016 року № 23002016 року.

Позивачка стверджує, що ОСОБА_2 більше трьох років не спроможний повернути борг, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором кредиту. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 дійшли згоди про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у добровільному порядку, що передбачено умовами договору іпотеки. ОСОБА_1 доводить, що звернути стягнення боргу на предмет іпотеки не є можливим у зв`язку з наявністю двох постанов про арешт, винесених державним виконавцем в межах виконавчого провадження№49287141 та приватним виконавцем в межах виконавчого провадження № 6306902. Посилаючись на порушення своїх прав, що визначені умовами договору іпотеки і ст.ст. 3, 12 ЗУ «Про іпотеку», позивач вимагає ухвалити судоверішення про звільнення з під арешту іпотечного майна - а саме, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належного на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідачі та представники третіх осіб не скористались своїм процесуальним правом та не надали до суду відзиву та письмових пояснень.

При наведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існують кредитні правовідносини, які виникли за договором про відступлення права вимоги, забезпечені нерухомим майном, що передано в іпотеку - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується договором кредиту, договором застави майна,договорами факторингу та про відступлення права вимоги та витягом з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказана квартира перебуває під арештом на підставі Постанови державного виконавця Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №49287141; на підставі постанови Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 6306902, що підтверджується копією Постанови від 05.10.2020 року;

Положенням ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом.

Статтею 14 вказаного Закону встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим ЗУ «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України "Про іпотеку" випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше (08.11.2007 року) за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя (11.11.2015 року), суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Дана правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 10.04.2018 року у справі № 910/4772/17.

Суд погоджується з доводами позивача, що наявність арешту порушує його право на задоволення своїх вимог щодо погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок іпотечного майна. Відновлення порушеного права у даному випадку можливе шляхом звільнення квартири з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , АТ «Альфа-Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про звільнення нерухомого майна з-під арешту,- задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , накладений Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в рамках виконавчого провадження № 49287141 (номер запису про обтяження 23008378).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 26.12.2020 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.