Справа № 487/3657/20
Провадження № 2/487/1814/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючий суддяНікітін Д.Г.,
при секретаріОцабера М.С.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, а саме зменшення розміру аліментів з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на те, що у нього на утриманні перебуває ще донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім того в нього суттєво змінився сімейний та матеріальний стан. В даний час він працює в стіведорській компанії "Ольвія", його заробітна плата складає приблизно 7 тисяч гривень на місяць.

Ухвалою від 27.07.2020 року по даній справі відкрито провадження.

28.09.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів відмовити, оскільки вимоги позову є необґрунтованими.

09.10.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якому він просив позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідач не з`явилась, повідомлена належним чином про слухання справи.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

27 жовтня 2006 року ОСОБА_1 , 1984 року народження, уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_4 . Шлюб було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 1615.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу в нас народилася донька ОСОБА_5 .

24 травня 2013 року шлюб між позивачем і відповідачкою за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва було розірвано.

04 листопада 2013 року рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісяця у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2013 року до повноліття дитини.

На підставі виконавчого листа від 22.11.2013 року, виданого Заводським районним судом міста Миколаєва, Заводським відділом виконавчої"'служби 06.03.2014 року відкрито виконавче провадження і винесена відповідна постанова.

16 липня 2016 року позивач одружився на громадянці ОСОБА_7 . Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України,розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Звертаючись до суду із вимогою щодо зміни способу стягнення аліментів з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме зменшенню розміру аліментів з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/5 частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

При визначенні періоду з якого слід змінити розмір аліментів, суд керується роз`ясненнями викладеними у п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05/2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу країни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно до яких у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Крім того, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справ про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення в усіх судових інстанціях звільняється одержувач аліментів. Оскільки, позивач є платником аліментів та відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не звільняється від сплати судового збору під час розгляду справ зазначеної категорії в усіх судових інстанціях.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , як платник аліментів, при поданні до суду позову про зміну способу стягнення аліментів, відповідно до абз. 2.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.181, 182, 192 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначений рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.11.2013 року по справі №487/4506/13-ц провадження 2/487/1986/13.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Красне Знамя, Снігурівського району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист по справі № 2/487/1986/13 виданий 22.11.2013 року Заводським районним судом м.Миколаєва.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Позивач: ОСОБА_1 (народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін