Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., секретар судового засідання Дудка Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2020 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в 24 березня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович вчинив виконавчий напис за №3592 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості у розмірі 10 635 грн. приватний нотаріус виконавчого округу м.Києва Табінський Олег Володимирович на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса відкрив виконавче провадження ВП №61677707. Вказаний виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору в порушення п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Подані нотаріусу під час вчинення ним виконавчого напису нотаріусу документи не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року не може застосовуватись до кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Оскільки договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, нотаріально не посвідчений, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, виконавчий напис було вчинено поза межами встановленого законом трирічного строку. В своїх позовних вимогах позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3592, вчинений 24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінснсова

компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 10 635 грн.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 05 червня 2020 року позовна заява залишена без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 05 червня 2020 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черкашина І.І. про забезпечення позову. Зупинено стягнення за виконавчим провадженням ВП №61677707. яке відкрите на підставі виконавчого напису №3592, вчиненого 24.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінснсова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 10 635 грн.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначена дата судового розгляду.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про встановлення розміру судових витрат.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про передачу цивільної справи на розгляд до Соломянського районного суду м. Києва.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2020 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черкашина І.І. про витребування доказів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Черкашин І.І. не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» - адвокат Ходченко О.М. в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Фінанс Інновація».

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, проте в судові засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористався.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, проте в судове засідання не прибув, своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористався.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АФІНАЖ» (кредитодавець), правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №02/03/2020-1

від 02.03.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №1-499 про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів, відповідно до якого кредитодавець надав позичальникові грошові кошти в розмірі 3000 гривень на строк 28 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом в сумі 1260 грн., з кінцевим терміном повернення 15.12.2017 року.

Виконавчим написом за №3592, вчиненим 24 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №1-499 від 17.11.2017 року за період з 17.11.2017 року по 25.07.2018 року в сумі 9435 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 3000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6435 грн., а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 1200 грн.. Загальна заборгованість становить 10635 гривень.

Матеріали справи свідчать, що приватним нотаріусом вчинення виконавчого напису здійснено на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» і п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

31 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61677707 на підставі виконавчого напису №23592, виданого 24.03.2020 року приватним нотаріусом КМНО Баршацьким І.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в сумі 10635 гривень.

07 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлена для виконання за місцем роботи боржника - Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат».

Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих

написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш як 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш як один рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок).

Відповідно до пп.1, 3 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку №296/5).

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку).

Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про

нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №405/1015/17.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №161/6092/18-ц.

Як вбачається із наданих до позову копій документів, 24 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим №3592 про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №1-499 від 17 листопада 2017 року про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів, який було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АФІНАЖ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №02/03/2020-1 від 02.03.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація».

При цьому, матеріали цивільної справи не містять Договору відступлення права вимоги №02/03/2020-1 від 02.03.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АФІНАЖ» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» ().

До відзиву на позов представником відповідача надана копія Договору про відступлення права вимоги №02/03/2020-1 від 02.03.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ефективне повернення» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» ().

Як вбачається із умов кредитного договору №1-499 від 17.11.2017 року про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АФІНАЖ» та ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_1 отримав кредит на суму 3000 грн., на строк 28 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом в сумі 1260 грн., з кінцевим терміном повернення 15.12.2017 року.

Зі змісту виконавчого напису за реєстровим №3592 від 24 березня 2020 року вбачається, що з боржника ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за період з 17 листопада 2020 року по 27 липня 2018 року в загальній сумі 9435 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 3000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6435 грн.

Між тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що строк дії кредитного договору після його закінчення 15.12.2017 року продовжувався, а заборгованість за відсотками за користування кредитом нарахована в межах строку дії кредитного договору, в той час, як право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що з наявних у матеріалах справи документів вбачається спірність вимог кредитора, зокрема, щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами, тому виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, у оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, в яку постановою КМУ №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Одночасно з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у

безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 березня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до Кредитного договору №1-499 від 17.11.2017 року про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів, укладеного з ОСОБА_1 .

Договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису за №3592, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 24 березня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 10 635 грн., таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору в сумі 1261 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3592, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем 24 березня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості в сумі 10635 гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Варцлава Гавела, буд.4, оф.520) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривна 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений і підписаний 09.12.2020 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова