Справа № 309/3006/20
Провадження № 2/309/1577/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хустського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування обтяжень на нерухоме майно -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що при зверненні до приватного нотаріуса для оформлення своїх речових прав, його повідомили про наявність обтяжень на його майно. Згідно витягу з Реєстру заборон на нерухоме майно, вбачається, що до Реєстру внесені два обтяження на належне йому майно № 9299430 від 01.12.2009 р., підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 24.11.2009 р., тип обтяження - арешт нерухомого майна. Обтяжувач - відділ ДВС Хустського РУЮ та №10758463 від 27.01.2011 р., підстава обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 27.01.2011 р., тип обтяження - арешт нерухомого майна. Обтяжувач - відділ ДВС Хустського РУЮ. З яких підстав накладено обтяження йому у невідомо. При зверненні до Хустського відділу ДВС також було неможливо вирішити питання скасування цих обтяжень, оскільки йому повідомили, що самостійно зняти обтяження ДВС не має повноважень. Наявність арешту його майна перешкоджає позивачу реалізувати свої право на оформлення договорів відчуження нерухомого майна, атому позивач і звернувся до суду із вказаним позовом.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду подана заява про розгляд справи у відсутності позивача.

Представником відділу ДВС на позовну заяву подані письмові заперечення, з проханням розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, на підставі поданого заперечення на позов.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази додані до позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення виходячи з наступного.

З поданих до позовної заяви доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , змінив прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », про що свідчить свідоцтво про зміну імені, серії НОМЕР_1 видане Хустським відділом ДРАЦСу від 06.01.2012 року за актовим записом №3.

Відповідно стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно частини першої та другої ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно частини першої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є внесені два обтяження на належне майно ОСОБА_4 за № 9299430 від 01.12.2009 р. (підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 24.11.2009 р., тип обтяження - арешт нерухомого майна. Обтяжувач - відділ ДВС Хустського РУЮ) та №10758463 від 27.01.2011р. (підстава обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 27.01.2011 р., тип обтяження - арешт нерухомого майна. Обтяжувач - відділ ДВС Хустського РУЮ).

До заперечення на позовну заяву представником відділу ДВС додано витяги з Реєстру заборон на нерухоме майно позивача, які сформовані 10 грудня 2020 року по обох обтяженнях, де вказано, що обидві виконавчі провадження державними виконавцями закінчені 30.01.2010 року та 24.02.2011 року. Постанови державних виконавців про закінчення вище вказаних виконавчих проваджень приймалися у зв`язку із повним фактичним виконанням рішень згідно з поданими виконавчими документами.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільного права та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.

Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина перша та друга ст.319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, та відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частини першою та другою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 "Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Вендітеллі проти Італії" суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З огляду на встановлені обставини, які в судовому засідання підтверджені доказами у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. ст.ст.12,13,76-78,142,206,247,258-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати обтяження нерухомого майна відомості про які внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме:

реєстраційний номер обтяження 9299430 від 01.12.2009 р., підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 24.11.2009 року, тип обтяження - арешт нерухомого майна. Обтяжувач відділ ДВС Хустського РУЮ;

реєстраційний номер обтяження 10758463 від 27.01.2011 р., підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 27.01.2011р., тип обтяження - арешт нерухомого майна. Обтяжувач відділ ДВС Хустського РУЮ;

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.