Справа № 286/3769/20
У Х В А Л А
23.12.2020 м. Овруч
Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Кулініч Я. В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Київська митниця Державної митної служби України , -
10.12.2020 року ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , звернувся із заявою до суду, в якій просить встановити факт належності йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплому ИВ-1 №406829, реєстраційний №49, виданого 05 липня 1983 року Новосибірським вищим військово-політичним загальновійськовим училищем імені 60-річчя, на ім`я ОСОБА_2 .
Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суддя дійшов до наступного.
Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, судом враховано, що дана заява має відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленої ст. 175 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченими ст. 318 ЦПК України.
В порушення п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, заявником не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факти, які просить встановити заявник.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.
Заявником зазначено, що при зверненні з письмовим запитом щодо внесення виправлення до диплому, на даний час відповіді ним не отримано. Зазначив що можливо це пов`язано з відносинами, які склалися на даний час між державами Росія та Україна.
Проте, до поданої заяви не додано відповідних доказів, що йому було відмовлено в цьому із зазначенням причин відмови, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з тим фактом, який просить встановити заявник.
А посилання на відсутність відповіді у зв`язку з відносинами між державами, є лише припущенням заявника, та не може слугувати підставою для звернення до суду, оскільки підставою ініціювання судового процесу виступає лише твердження позивача про порушення його прав.
Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
До заяви не додані документи на підтвердження невизнання факту належності правовстановлюючих документів.
Крім того, заявник просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до п.13 ст. 5 Закону України Про судовий збір.
Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п. 1.2.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір з розрахунку 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.
Хибною є позиція заявника, що він, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (Далі Закон № 3674-VI) з огляду на наступне.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року, № 3551-XII, «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 даного Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.
Отже, оскільки заявник звернувся до суду з вимогою, яка не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання заяви у цій справі підлягає сплаті.
Оплата судового збору заявником є також обов`язком та необхідною передумовою для відкриття провадження по справі.
Таким чином, заявнику необхідно здійснити оплату судового збору в сумі 420,40 грн. та надати докази неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.
Згідно вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст. ст. 185, 318 ЦПК України, суд , -
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Київська митниця Державної митної служби України залишити без руху.
Надати заявнику строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали. У разі невиконання вимог закону заява вважатиметься неподаною й буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я. В. Кулініч