Справа № 548/2127/20
Провадження №2-з/548/11/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про вжиття заходів забезпечення позову

18.12.2020 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В. ознайомившись у приміщенні суду в м. Хорол з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: 2 кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , реєстраційний номер майна: 48, із забороною її відчуження у будь-який спосіб.

Відповідно до положень ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і має містити: предмет позову та достатні обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, що потрібні для забезпечення позову.

Ч.4ст.152 ЦПК України регламентовано, що в разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник має пред`явити позов протягом десяти днів, а в разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Статтею 153 ЦПК України, її частинами 1,3,5-7,10,11 передбачено, що "заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомленняучасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду); суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликомсторін,залежно відобставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення; суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено; оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи; оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали".

Вивчивши матеріали справи - предмет заяви та підстави для звернення з нею, а також додані до заяви письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно наданих суду відомостей і матеріалів, заявник стверджує, що 30.11.2019 року до ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2 з проханням позичити в борг йому грошові кошти.

Оскільки Позивач з Відповідачем були «добрі» знайомі, ОСОБА_1 погодився на 30.11.2019 року надав ОСОБА_2 в борг 110 (сто десять тисяч) гривень.

За попередньою домовленістю кінцевим терміном повернення грошових коштів було визначено дату 30.11.2019 року.

Окрім того 18.02.2020 року останній також взяв у борг 4 000 (чотири тисячі) доларів США, терміном на 4 (чотири) дні, тобто до 23.02.2020 року.

Саме на цих умовах ми і уклали два договори позики. На підтвердження передачі ОСОБА_1 та отримання ОСОБА_2 грошових кортів, Відповідачем було власноручно написало дві розписки (30.11.2019 року та 18.02.2020 року, відповідно).

Однак Відповідач свої зобов`язання, згідно договорів позики (боргових розписок) у визначені строки не виконав. Позивач неодноразово (усно, в томи числі телефоном) нагадував йому про його обов`язок повернути запозичені грошові кошти, однак ОСОБА_2 запозичені грошові кошти не повертає, спілкування уникає «ховається», на телефонні дзвінки не відповідає, , а тому є підстави вважати, що він може скористатись своїм правом, використати на свої особисті потреби та порушити його право власності на ці кошти, тому з метою уникнення ризиків невиконання рішення суду в майбутньому є необхідність накладення арешту на нерухоме майно Відповідача, яке знаходиться у його приватній власності.

Тому виникла необхідність у забезпеченні позову та з подальшим зверненням за захистом свого порушеного права до суду.

Відповідно до ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася з заявою про забезпечення позову, - забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову, але суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення лише в разі, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Оскільки обставин, які би підтверджували настання у відповідача збитків від задоволення чи незадоволення позову не вбачається, а також те, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду, та з огляду на надані позивачем докази на підтвердження предмету та підстав заяви, суд дійшов висновку про співмірність вимог заяви про забезпечення позову вимогам позову, з яким заявник має намір звернутися до суду.

Виходячи з того, що у вищевказаній заяві ОСОБА_1 йдеться про майновий спір, суд вважає, що підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,- задовольнити.

2.Вжити заходи забезпечення позову до відкриття провадження у справі, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: 2 кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , реєстраційний номер майна: 48, із забороною її відчуження у будь-який спосіб.

3 . Копію ухвали надіслати сторонам до відому.

4.Ухвала підлягає негайному виконанню на підставі вимог ч.9ст.153 ЦПК України, до виконання звертається заявником.

5. На виконання ухвали її копію, завірену належним чином, надіслати до відповідної виконавчої служби або видати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копі, але набирає законної сили в момент підписання її суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя : О.В. Коновод

Стаття 157.п.4. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Стаття 158. Скасування заходів забезпечення позову

1. Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

2. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

3. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

4. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

5. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

6. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

7. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

8. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

9. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

10. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

11. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

12. Грошові кошти, внесені відповідачем (іншою особою) на рахунок суду з метою забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, підлягають поверненню відповідачу (іншій особі), який здійснив таке забезпечення, протягом п`яти днів з дня набрання законної сили рішенням суду про повну відмову в позові або ухвалою суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження.

13. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

14. Заходи забезпечення позову, вжиті судом у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, скасовуються у разі відмови у розгляді такої справи або припинення її розгляду міжнародним комерційним арбітражем, третейським судом, ухвалення ними рішення про відмову в задоволенні позову, припинення участі або невчинення особою, за заявою якої забезпечено позов, дій щодо участі в арбітражному, третейському розгляді, або з інших підстав, що свідчать про втрату необхідності у забезпеченні такого позову.

Стаття 159. Відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову

1. У випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

2. В разі подання відповідного позову про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням, зазначеним у частині першій цієї статті, відшкодування збитків, заподіяних вжиттям заходів забезпечення позову, здійснюється в першу чергу за рахунок коштів зустрічного забезпечення.