Провадження № 2/760/2165/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 20120 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Шпори М.М.

представника позивача- Храновського В.М.

представника відповідача- Кубрака О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача - адвоката Кубрака О.О. про призначення повторної судово-економічної експертизи в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства »ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 122 884, 40 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 23 червня 2016 року 3 059 585, 38 гр.

Ухвалою суду від 5 серпня 2016 року справу було прийнято до провадження Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 03 липня 2017 року в справі була призначена судова економічна експертиза, висновки якої надійшли до суду 01 лютого 2018 року.

Ухвалою суду від 03 травня 2018 року в справі була призначена повторна судова економічна експертиза, висновки якої надійшли до суду 29 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року була призначена додаткова судова економічна експертиза, висновки якої надійшли до суду 19 грудня 2019 року.

11 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про призначення повторної судово-економічної експертизи фінансово-кредитних операцій.

Посилається на те, що за результатами проведення першої та другої експертизи було встановлено, що наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості не відповідає фактичній сплаті відповідачем грошових коштів по Кредитному договору № ML-004/199/2007 від 19 липня 2007 року та Додатковій угоді № 1 від 19 червня 2014 року.

За результатами третьої експертизи експертом складено повністю протилежний висновок про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає дійсному розміру заборгованості.

Проте жодним чином не зазначено мотивів такого висновку та у зв`язку з чим висновки третьої експертизи відрізняються від попередніх висновків.

Вважає, що посилання в судовому засіданні судового експерта Борисенко О. Б. на те, що при проведенні другої експертизи були відсутні показники FIDR, не відповідає дійсним обставинам справи та безпосередньо висновку експерта, зробленого при проведенні другої додаткової експертизи.

Не погоджується з висновками експертів від 16 грудня 2019 року та від 20 липня 2018 року, через те, що експерт не врахував при проведенні обох експертиз наступні обставини справи:

- пунктом 2.1.3. Додаткового договору № 1 від 19 червня 2014 року до Кредитного договору № ML-004/199/2007 від 19 липня 2007 року сторони визначили умови дострокового виконання боргових зобов`язань, зокрема встановлено, що випадку невиконання Позичальником Боргових зобов`язань понад 92 календарних дні - позичальник зобов`язаний погасити боргові зобов`язання в повному обсязі.

Згідно розрахунку заборгованості, поданого до суду разом з позовом - вбачається, що останній платіж по тілу кредиту відповідач здійснив 13 травня 2014 року.

Таким чином, в силу дії пункту 2.1.3. Додаткового договору № 1 від 19 червня 2014 року до Кредитного договору про дострокове виконання боргових зобов`язань, через 92 календарних дні, а саме 16 серпня 2014 року - наступив строк повернення кредиту в повному обсязі.

Разом з тим, 05 лютого 2016 року на підставі п.2.1.3 Додаткового договору № 1 від 19 червня 2014 року до Кредитного договору Банком була спрямована Вимога №12-4-10/563 щодо повернення заборгованості за кредитним договором № МL-004/199/2007 від 19 липня 2007 року. Вимогу відповідач отримав 11 лютого 2016 року.

Згідно змісту вимоги: банк вимагав дострокового погашеннякредиту у повному обсязі, яка станом на 24 листопада 2015 рік становила 115 467,56 дол. США, з яких 102 197,58 дол. США - становило залишок по тілу кредита, а 13 269,98 дол. США - становило заборгованість по відсоткам.

20 липня 2016 року банком було подано позов до суду про стягнення вже іншої суми заборгованості, а саме - 122 884,40 дол. США, з яких 102 197, 58 дол. США - залишок по тілу кредита, а 20 686,82 дол. США - заборгованість по відсоткам.

Зазначає, що відповідач не виконував боргові зобов`язання понад 92 календарних дні починаючи з 13 травня 2014 року, тому 16 серпня 2014 року - в силу дії пункту 2.1.3. кредитного договору про дострокове виконання боргових зобов`язань, наступив строк повернення кредиту в повному обсязі.

Тому зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Після 16 серпня 2014 року позивач не міг такі проценти нараховувати.

Вважає, що наданий розрахунок заборгованості по відсотках за користування коштами в розмірі 20 686, 82 дол. США нарахований неправильно, тому висновки додаткової експертизи є такими, що суперечать матеріалам справи.

Виходячи з цього, просить задовольнити клопотання.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував.

Обговоривши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З точки зору закону підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Так, звертаючись до суду з клопотанням, представник відповідача просить дослідити питання, які були предметом дослідження у трьох попередніх експертизах, а також предметом обговорення в судовому засіданні за участю експерта, тому підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись 103, 106 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Кубрака О.О. про призначення повторної судово-економічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06 жовтня 2020 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва