Справа № 465/3865/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/811/2912/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Івасюти М.В.;

адвоката Квака В.В.

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , на заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Бєлопольська І.Р. та Франківський ВДВС Львівського міського управління юстиції, про звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, у якому просив суд ухвалити рішення, яким:

- перевести на позивачку ОСОБА_7 права та обовязки співвласника - боржника ОСОБА_1 на 1/9 частки в квартирі АДРЕСА_1 (в подальшому „спірна квартира), що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Бєлопольською за реєстровим № 788;

- визнати за ОСОБА_8 право власності на 2/9 частки в спірній квартирі;

- зменшити суму боргу ОСОБА_1 , стягнутого за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11.11.2015 року, до 27 085 грн. 27 коп.;

- стягнути з відповідачки на користь позивачки усі судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 11 листопада 2015 року Франківський районний суд м. Львова ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Клуб Любові 1/3 фактично понесених витрат на лікування та поховання спадкодавця, а саме - 2 854 євро, що становить 65 687 гривень згідно офіційного курсу НБУ, та 8 140 грн. 00 коп., а також судові витрати в сумі 1 188 грн. 27 коп., а всьог з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 було стягнуто 75 015 грн. 27 коп.

04 березня 2016 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Франківським районним судом м. Львова на підставі вищезазначеного рішення суду, однак станом на день звернення до суду з даним позовом рішення Франківського районного суду міста Львова від 11.11.2015 року залишається не виконаним.

Провести виділ в натурі 1/9 частки в спірній квартирі (загальна площа якої становить 54,3 кв.м.), належної відповідачці, не видається можливим.

Згідно з Висновком про вартість майна від 25.02.2016 року, вартість спірної квартири становить 431 370 грн., а відтак вартість 1/9 частки цієї квартири становить 47 930 грн.

В той же час, відповідачка відмовляється від продажу своєї частки у спірній квартирі та направлення суми виторгу на погашення боргу перед позивачкою, а син відповідачки та донька позивачки „не бажають придбати її чи виділити у натурі (а.с. 2-4).

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено.

Ухвалено перевести на ОСОБА_4 права та обов`язки співвласника-боржника ОСОБА_1 на 1/9 частину квартири по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. за реєстровим № 788.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на 2/9 частки у квартирі по АДРЕСА_2 .

Зменшено суму боргу ОСОБА_1 , стягнутого за рішенням Франківського районного суду м.Львова від 11.11.2015 року у справі № 465/3858/15ц, до 27 085 грн. 27 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 551 грн. 21 коп. сплаченого судового збору (а.с. 103-106).

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 31 березня 2020 року заяву представника відповідачки про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення (а.с. 179-180), а відтак останній оскаржив дане рішення в загальному порядку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що відповідачці нічого не було відомо про заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 11.11.2015 року (яким позивачка ОСОБА_7 обгрунтовує свої позовні вимога за даним позовом), а відтак відповідачка просто була позбавлена можливості сплатити борг за згаданим судовим рішенням, і (крім цього) згадане заочне рішення Франківського районного суду міста Львіва від 11.11.2015 року ухвалою суду від 28.02.2019 року вже скасовано і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім цього, покликається на те, що Висновок про вартість майна, який долучено до позовної заяви в обгрунтування її доводів про вартість спірної квартири, складено станом на 25.02.2014 року, в той час, коли позов було подано до суду лише 30.06.2016 року, а оскаржуване заочне рішення судом ухвалено 25.05.2018 року коли вартість спірної квартири становила 983 200 грн., що стверджується Звітом про оцінку майна, який долучено до апеляційної скарги (а.с. 186-188).

ОСОБА_3 , представник позивачки ОСОБА_4 (і автор позовної заяви), будучи своєчасно (12.11.2020 року) належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи об 14-00 год. 14 грудня 2020 року (а.с. 205, 206, 211), в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки до початку цього судового засідання суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 та 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 75 015 грн. 27 коп. і 04 березня 2016 року державним виконавцем Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Франківським районним судом м. Львова на підставі вищезазначеного рішення суду, однак станом на день звернення до суду з даним позовом (30.06.2016 року) рішення Франківського районного суду міста Львова від 11.11.2015 року залишається не виконаним.

Статтею 366 ЦК України, посиланням на яку (зокрема) обґрунтовуються позовні вимоги, встановлено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина 1). У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу, а у разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника боржника, з проведенням відповідного перерахунку (частина 2).

Як вбачається з вищенаведеного, позивачці (як кредитору) у разі звернення до суду з позовом про переведення на неї прав та обов`язків співвласника боржника (відповідачки ОСОБА_1 у спірній квартирі) необхідно належними та допустимими доказами довести наступне:

-відсутність або недостатність у боржника ОСОБА_1 іншого (крім частки у спірній квартирі) майна, на яке може бути звернене стягнення на виконання вищезгаданого рішення Франківського районного суду міста Львова від 11.11.2015 року;

-неможливість виділу в натурі частки ОСОБА_1 у спірній квартирі;

-наявність заперечень інших співвласників проти виділу в натурі частки ОСОБА_1 у спірній квартирі;

-наявність її, як кредитора, вимоги до ОСОБА_1 про продаж останньою, як боржником, своєї частки у спірній квартирі - з подальшим направленням суми виторгу на погашення боргу, та наявність відмови ОСОБА_1 , як боржника, від виконання цієї вимоги або наявності відмови інших співвласників спірної квартири від придбання частки боржника ОСОБА_1 .

В той же час, нічого з вищенаведеного матеріали справи не містять.

А представник апелянта в доводах апеляційної скарги стверджує, що апелянту (відповідачці ОСОБА_1 ) взагалі не було відомо про вищезгадане заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 11.11.2015 року, за яким вона є боржником перед позивачкою, і дане твердження наявними у матеріалах справи даними та доказами не спростовується.

Як стверджується матеріалами справи, постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Франківським районним судом м. Львова на підставі вищезгаданого рішення Франківського районного суду міста Львова від 11.11.2015 року, державним виконавцем Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції винесено 04 березня 2016 року (а.с. 6).

Позов до суду подано 30 червня 2016 року.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів про вчинення державним виконавцем певний дій спрямованих на розшук грошових коштів та іншого майна боржника ОСОБА_1 .

Крім цього, до позовної заяви (поданої до суду 30.06.2016 року) в обґрунтування заявлених позовних вимог долучено Висновок про вартість спірної квартири станом 25.02.2014 року (а.с. 7): тобто за два роки і чотири місяці до звернення до суду з даним позовом.

І даний Висновок про вартість спірної квартири станом на 25.02.2014 року судом покладено в основу оскаржуваного рішення, яке судом ухвалено лише 25.05.2018 року через 4 роки і 3 місяці після оцінки спірної квартири.

За вищенаведених обставин в їх сукупності у суду були відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог.

Крім цього, ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 28 лютого 2019 року вищезгадане заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 11.11.2015 року по справі № 465/3858/15-ц (яким і обґрунтовуються позовні вимоги за даним позовом) скасовано і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 190-191): на час апеляційного розгляду даної справи судом першої інстанції рішення по справі № 465/3858/15-ц про відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця ще не прийнято.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване заочне рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 травня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_4 у задоволенні її позовних вимог до ОСОБА_1 про звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1 614 (одну тисячу шістсот чотирнадцять) грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.