Провадження № 2/686/1452/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020

16 грудня 2020 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, ОСОБА_7 про звернення стягнення на майно, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суд з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про звернення стягнення на іпотечне майно:

квартиру загальною площею-66,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .-шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

квартиру, загальною площею 26,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .-шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до Кредитного договору № 014/8711/82/14242 від 15.06.2007 року (далі - кредитний договір), ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», було надано громадянці ОСОБА_7 кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 85 000,00 доларів США на строк до 14 червня 2017 року із сплатою 13,5 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, та виконати всі інші зобов`язання : порядку та строки, визначенні договором.

Забезпеченням виконання кредитних зобов`язань виступила майнова порука ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_9 .

15 червня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріально в установленому порядку, предметом якого виступила квартира загальною площею-66,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2

15 червня 2007 року між позивачем та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріально в установленому порядку, предметом якого виступила квартира загальною площею 26,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцям на праві власності в рівних частках кожному.

19.11.2018 року Летичівським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі №678/194/18, відповідно до якого з ОСОБА_7 стягнуто на користь банку за кредитним договором № 014/8711/82/14242 від 15.06.2007 року 70 833 долари США та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Однак, рішення суду є невиконаним.

Кредитні зобов`язання невиконані, що стало підставою для позивача звернутись до суду з даним позовом.

Кредитна заборгованість на 24.05.2019 року складає 169 296,16 доларів США, в т.ч. заборгованість за кредитом 70 833 долари США, заборгованість за відсотками 98463,16 долари США.

В судовому засіданні представник банку позов підтримала та наполягала на задоволені. Заперечила можливість застосування строку позовної давності. Позов пред`явлено в межах строку позовної давності, після закінчення строку повернення кредиту.

Відповідач ОСОБА_2 подала письмовий відзив на позов.В судовому засіданні позов визнала частково щодо загальної суми заборгованості 7574,63 долари США, що в еквіваленті складає 190 447,77 грн. Просила застосувати строк позовної давності щодо вимог, які перевищують зазначену суму, з обґрунтуванням прострочки по кожному черговому платежу. Заявила про не співмірність вимог банку із сумою заборгованості, порушення прав дитини у випадку задоволення позову. Вважала за необхідне зобов`язати орган опіки та піклування надати висновок щодо розв`язання спору у справі.

Позивач підготував відповідь на відзив, в якій заперечив можливість застосування строку позовної давності, оскільки перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання грошового зобов`язання(Постанова ВС від 24.04.2019 року по справі №523/10225/15-ц). Строк виконання кредитних зобов`язань визначений до 14.06.2017 року, тоді як звернення до суду мало місце в серпні 2019 року, тобто в межах строку позовної давності. Заперечено необхідність отримання дозволу органу опіки та піклування на звернення стягнення на іпотечне майно, в якому проживає малолітня дитина, оскільки такий дозвіл потрібен при укладені договору іпотеки нерухомого майна, право користування чи володіння яким мають діти. Визначення в резолютивній частині рішення ціни предмета іпотеки не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмета іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності.Зазначення в резолютивній частині рішення суду щодо початкової ціни предмета іпотеки у грошовому еквіваленті немає вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування рішення суду.

У зв`язку із недієздатністю ОСОБА_4 за рішенням суду від 8 листопада 2017 року ОСОБА_8 , що змінювала прізвище на Барвінську, призначено опікуном ОСОБА_4 , уповноважила адвоката Дем`янова Ю.М. представляти інтереси в даному судовому провадженні.Адвокатом Дем`яновим Ю.М. підготовлено відзив на позов, за яким позовні вимоги заперечено,зауважено про необґрунтованість суми заборгованості, зроблено заяву про застосування строку позовної давності. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.12.2011 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вимога банку про дострокове стягнення направлена відповідачам 14.05.2009 року, після чого позов не було пред`явлено в межах встановленого строку позовної давності. Зважаючи на рішення суду від 08.11.2017 року про визнання ОСОБА_4 недієздатним, з врахуванням експертного висновку, представник ставить під сумнів усвідомлення останнім значення своїх дій в момент укладення іпотечного договору. ОСОБА_10 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та дату судового засідання в установленому порядку.

Третя особа Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради подали письмовий відзив, де заперечили можливість звернення стягнення на майно, в якому проживає малолітня дитина, оскільки це суперечить її інтересам. Просили здійснювати подальший розгляд справи за відсутності. Третя особа ОСОБА_7 також в суд не прибула та не направила уповноваженого представника. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню..

Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 014/8711/82/14242 від 15.06.2007 року (далі - кредитний договір), ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», було надано ОСОБА_7 кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 85 000,00 доларів США на строк до 14 червня 2017 року із сплатою 13,5 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, та виконати всі інші зобов`язання : порядку та строки, визначенні договором.

Забезпеченням виконання кредитних зобов`язань виступила майнова порука ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 змінювала прізвище на ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 20.10.2011 року.

15 червня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріально в установленому порядку, предметом якого виступила квартира загальною площею-66,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . За п.5.1. договору іпотеки ОСОБА_2 ствердила, що за адресою іпотечного майна не зареєстровані малолітні та неповнолітні особи, а також відсутні малолітні та неповнолітні діти, що мають право користування майном.

15 червня 2007 року між позивачем та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріально в установленому порядку, предметом якого виступила квартира загальною площею 26,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцям на праві власності в рівних частках кожному.

Позивач та відповідачі в договорах іпотеки обумовили можливість звернення стягнення на іпотечне майно за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах встановлюється за рішенням суду або за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, якщо така згода не досягнута-спеціалізованою організацією, що проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки. При цьому початкова ціна не може бути нижчою за 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом його оцінки(п.п.6.3,6.4. договорів іпотеки).

Внаслідок невиконання кредитних зобов`язань, позивач звернувся до Летичівського районного суду з позовом про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_7

19.11.2018 року Летичівським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі №678/194/18, відповідно до якого з ОСОБА_7 стягнуто на користь банку за кредитним договором № 014/8711/82/14242 від 15.06.2007 року 70 833 долари США та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Однак, рішення суду є невиконаним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_12 народився син ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ., який був зареєстрований по місцю проживання батьків за адресою АДРЕСА_1 .,відповідно до ст..29 Цивільного кодексу України. Дозвіл банку на реєстрацію неповнолітнього ОСОБА_13 не отримувався.

За рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 8.11.2017 року ОСОБА_4 визнано недієздатним. Призначено опікуном ОСОБА_10 .

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від час виникнення недієздатності залежить визнання недійсним договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.(ст.40 ЦК).

У рішенні від 8.11.2017 року відсутнє посилання на час виникнення недієздатності. Зазначення про перебування ОСОБА_4 з 1993 року під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері, вказівка про його психічне хронічне захворювання не є беззаперечним доказом його недієздатності на дату оформлення майнової поруки в 2007 році. Суду не представлено та не доведено нікчемність іпотечного договору від 15.06.2007 року підписаного ОСОБА_4 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08 грудня 2011 року визнано виконавчий напис, що вчинений 03.06.2009 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Стець О.М. про звернення стягнення на майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 , таким, що не підлягає виконанню. В мотивувальній частині рішення підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зазначено порушенням нотаріусом строків вчинення виконавчого напису до спливу 30 днів з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень(п.283 Інструкції`Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) та інші процедурні моменти. Виконавчий напис оспорювався ОСОБА_8 , яка отримала вимогу про погашення заборгованості 14.05.2009 року. Зміст самої вимоги не доведено суду. Клопотання про витребування матеріалів вчиненого виконавчого напису від 03.06.2009 року до суду не надходили.

В той же час, суд бере до уваги, що за розрахунком заборгованості представленої банком останні погашення кредитної заборгованості здійснювались 30.06.2009 року:308,33 доларів США по кредиту та 91,67 доларів США за відсотками, 02.07.2009року:100 доларів США за відсотками;15.07.2009 року:400 доларів США за відсотками. Факт здійснення розрахунку та належний суб`єкт розрахунку не спростовані належними та допустимими доказами. Зважаючи на викладене, часткове погашення заборгованості, свідчить про визнання боргу та не заперечує право кредитора звернутись до суду для примусового стягнення заборгованості після закінчення граничного строку виконання зобов`язань.

Скасування виконавчого напису за рішенням суду не є підставою вважати строк позовної давності перерваним та не може бути підставою для висновку про зміну строку виконання кредитного зобов`язання.

Кредитні зобов`язання невиконані. Кредитна заборгованість заявлена банком 169 296,16 доларів США, в т.ч. заборгованість за кредитом 70 833 долари США, заборгованість за відсотками 98463,16 долари США.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи(ст..575 ЦК України).

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.ст.589,590ЦК України)

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" зі змінами від 16.09.2020 року, протягом його дії існують певні обмеження у звернені стягнення на майно:

1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або

таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через вісімнадцять місяців з дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019 року.

Перехідними положеннями Кодексу України з процедур банкрутства (п. 5) передбачено, що протягом 5 ти років з дня введення в дію Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку та є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або мирової угоди, враховуючи особливості, встановлені КУзПБ.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду(ч.4 ст.263 ЦПК).

У своїй Постанові від 10.04.2019 р. у справі №726/1538/16 ц Верховний Суд зазначив: «Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Отже, мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави)… Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає можливості органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності».

Відповідно до Постанови ВП ВС від 18.09.2018 № 921/107/15-г/16 : одночасне стягнення за кредитним договором і договором іпотеки не зумовлює подвійного стягнення Наявність судового рішення про стягнення заборгованості не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.При цьому має бутии взято до уваги результати виконання попередньо винесеного рішення.

Отже, наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

З аналізу статей 598 - 609 Цивільного кодексу України слід дійти висновку, що рішення суду про стягнення грошової суми не є підставою для припинення зобов`язання.

Отже, наявність судових рішень про стягнення боргу та/або інших грошових сум за інші періоди невиконання боржником договірного зобов`язання, відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішень суду, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобов`язань.(Постанова Верховного Суду від 13.12.2018 року по справі №913/11/18).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 25.05.2016 у справі №6-157цс16, відповідно до якого наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки).Отже, наявність чи відсутність згоди органу опіки та піклування на примусову реалізацію предмета іпотеки не може перешкоджати виконанню судового рішення. (Постанова Верховного Суду від 2.10.2019 року, справа № 754/15589/14-ц).

Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.(Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3.03.2012 року №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин)

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Тобто, у разі зміни строку виконання основного зобов`язання у порядку частини другої статті 1050 ЦК України, саме з цього часу у банка виникає право на позов щодо погашення заборгованості у цілому і від цього дня розпочинає перебіг, визначена статтею 257 ЦК України, позовна давність щодо відповідних вимог.

Разом із тим, статтею 264 ЦК України закріплені підстави переривання позовної давності. Зокрема, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Тобто, відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

Аналіз частини першої статті 264 ЦК України свідчить, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта.

Факт зміни строку виконання кредитного зобов`язання не доведений суду належними та допустимими доказами. Скасований виконавчий напис за рішенням суду не змінює строку виконання зобов`язання, не перериває строк позовної давності.

Невиконання кредитного зобов`язання у встановлений строк боржником, при наявності майнової поруки, передбачає право кредитора звертати стягнення на майно з метою погашення заборгованості. Мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті обмежує можливість примусової реалізації іпотечного майна та є фактичною відстрочкою виконання зобов`язання, але не звільненням від встановленого обов`язку щодо виконання взятих зобов`язань. Отримання будь-яких дозволів на реалізацію іпотечного майна, в якому були зареєстровані без згоди іпотекодержателя малолітні діти, як і щодо майна, співвласник якого згодом визнаний недієздатним, законодавством не передбачено. Недійсність договору іпотеки підписаного ОСОБА_4 не доведена в установленому порядку.

З урахуванням викладеного, суд знаходить позов підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в порядку передбаченому ст..141 ЦПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 6, 12, 13, 81, 263 265, 354 ЦПК, ст.ст. 525,526, 530, 554-559, 575,611,612, 1054,1077,1078 ЦК України, З.У.Про іпотеку суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити

Звернути стягнення у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №014/8711/82/14242 від 15.06.2007 року у сумі 169 296 доларів СШа 16 центів на предмет іпотеки:

Квартиру загальною площею-66,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .-шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

Квартиру, загальною площею 26,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .-шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (опікун ОСОБА_10 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_10 судовий збір з кожного по 480,25 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст виготовлено 24 грудня 2020 року.

Суддя З.А.Чевилюк