Справа № 653/1811/20
Провадження № 2/653/712/20
Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Берлімової Ю.Г.
за участю секретаря Волвенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 був повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно п.п. 3.1 Заяви про приєднання № 635311, шляхом підписання цієї заяви про приєднання, до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб.
За умовами п.п. 3.4 заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом.
Згідно п.п. 3.4.1 клієнту відкривається поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку.
Згідно п.п. 6.6.1 процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 % річних за користування кредитними коштами.
Відповідно до п. 6.6.2 заяви за умов безготівкого розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом грейс-періоду складає 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкого розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору.
Відповідно до п. 6.7 заяви клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту у розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний білінговий період на дату сплати обов`язкового платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Згідно до вимог статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Слід зазначити, що факт наявності заборгованості по основному боргу та процентам підтверджується наданою банком випискою по картковому рахунку позичальника.
Так, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, а саме відсотки за користування кредитом, комісію, пеню за несвоєчасне погашення боргу та за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, а також інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої сплати боргу та погашення відсотків.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення пені та комісії, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на долучені до позову Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), посилаючись на те, що відповідач, підписавши заяву про приєднання беззастережно приєднався до ДКБО, розміщеного на офіційному сайті АТ «Ощадбанк».
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначається сторонами в самому договорі.
Суд вважає за необхідним зазначити, що банком не підтверджено, що відповідачу були запропоновані саме ці конкретні умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у заяві про приєднання та заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії відсутні домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту та комісії, а тому наданий банком договір комплексного банківською обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.
Вказаний договір відповідачем не підписаний.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та комісії.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).
Враховуючи вищевикладене, підстави для стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією відсутні.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що долучений до позову паспорт споживчого кредиту, що підписаний відповідачем також не може свідчити про те, що між сторонами були обумовлені всі основні умови кредитування в тому числі щодо пені та комісії, оскільки зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
Зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Загалом відповідачем було підписано підтвердження отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що в свою чергу не підтверджує факту ознайомлення відповідача з розміром та порядком нарахуванні пені та комісії.
Враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу була актуальною лише до 09 лютого 2018 року, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.
Разом з тим, суд вважає за необхідним зазначити, що матеріали справи містять підтвердження ознайомлення відповідача із розмірами процентної ставки, розміром щомісячних платежів та строком їх внесення, а також з таблицею обчислення загальної вартості кредиту, оскільки вони відображенні у заяві про приєднання та встановленні відновлювальної кредитної лінії, де містяться підписи відповідача.
За таких обставин суд вважає, що відповідач отримавши та фактично використовуючи кредитні кошти, був ознайомлений із розміром та порядком нарахування та сплати процентних ставок.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чимз нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом 11 793 грн. 69 коп., а також процентами 2287 грн. 93 коп.
Крім того, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання по кредитному договору, позивач просив застосувати частину 2 статті 625 ЦК України та стягнути з відповідача інфляційне збільшення заборгованості та 3% річних від суми заборгованості.
Відповідно до положень статей 1054 та 1058 ЦК України, зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу можуть бути лише грошові кошти, а тому при вирішенні спорів, пов`язаних з неналежним виконанням зобов`язань, що випливають із зазначених договорів, підлягає застосуванню частина 2 статті 625 ЦК України.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підставі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Вказана правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-49 цс12, 6-100 цс14, № 6-113цс14 від 01 жовтня 2014 року.
Суд погоджується із розрахунками, наданими позивачем, оскільки вони не суперечать частині 2 статті 625 ЦК України.
За таких обставин з відповідача на користь позивача також підлягають до стягнення 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 363 грн. 87 коп.; 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом 97 грн. 47 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 254 грн. 72 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 76 грн. 97 коп.
При цьому, як зазначалось вище, в задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією 363 грн. 25 коп.; пенею за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1947 грн. 98 коп.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 625 грн. 69 коп. слід відмовити.
Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на це, пропорційно розміру задоволених вимог, розмір судового збору, що підлягає до стягнення складає 1755 грн. 38 коп. (83,51 % від 2102 грн.)
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 629, 633, 634, 1049,1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 133, 258-259, 263-265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2020 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова