Справа №557/1761/19
Провадження №2/557/155/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Ільїна В.А.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Столяра М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгекадастру України у Рівненській області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належать земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 .

Коли звернулася до землевпорядної організації за виготовленням технічної документації, отримала відмову з тих причин, що земельні ділянки ОСОБА_2 накладаються на її земельні ділянки.

Вжиті заходи досудового врегулювання позитивного результату не дали, позивач вважає, що дані обставини порушують її права, а тому необхідно привести у відповідність правовстановлюючі документи. Тому, посилаючись на ст. 152 ЗК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, просить позов задовольнити, та усунути перешкоди в користуванні її земельними ділянками шляхом скасування державних актів відповідача на земельні ділянки та стягнути судові витрати по справі.

У відзиві на позов відповідач вважає позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивачем вже зареєстровано право власності на належні їй земельні ділянки , а технічна документація та встановлення меж земельних ділянок в натурі проводиться перед реєстрацією права власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, позивач здійснила незаконне будівництва гаража на земельній ділянці відповідача, про факт накладення земельних ділянок може свідчити експертиза, однак сторона позивача не заявила клопотання про її проведення, стороною позивача не доведено належними доказами обставини, зазначені в позові. Тому вважає в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали з підстав, викладених у позові, викладене підтвердили.

Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали поданий відзив на позов, просять в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та представників, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що рішенням Липківської сільської ради Гощанського району від 13.11.2014 року № 256 затверджено технічну документацію ОСОБА_3 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер :05:001:0041, площею 0,1549 га АДРЕСА_1 , та передано у приватну власність дану земельну ділянку.

Рішенням Липківської сільської ради Гощанського району від 13.11.2014 року № 255 затверджено технічну документацію ОСОБА_3 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер :05:001:0040, площею 0,25 га АДРЕСА_1 , та передано у приватну власність дану земельну ділянку.

Відомості про оскарження даних рішень сільської ради або порушення порядку виготовлення технічної документації по даних земельних ділянках сторонами суду не надано.

Встановлено, що на даний час позивачу на праві власності належать земельні ділянки з кадастровим номером :05:001:0041 площею 0,1549 га, з кадастровим номером :05:001:0040 площею 0,25 га, на підставі договору купівлі продажу № 497 від 12.06.2019, № 496 від 12.06.2019, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 170215927, № 170211072.

Згідно відповіді від 12.08.2019 ТОВ «Земля-Плюс», на адресу позивача, встановлення меж ділянки в натурі неможливо в зв`язку з тим, що при проведенні робіт було встановлено факт накладання земельної ділянки на земельну ділянку, що перебуває в приватній власності ОСОБА_4 . Запропоновано привести документи у відповідність до фактичного використання земельних ділянок тра звернутися до кадастрового реєстратора по місцю знаходження земельних ділянок для внесення виправлених відомостей до НКС.

Згідно відповіді Управління ДАБІ у Рівненській області на адресу відповідача, проведення перевірки під час виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , не відбулося оскільки суб`єкт містобудування або представник були відсутні, управління листом від 28.02.2020 звернулося до ГУНП в Рівненській області для забезпечення присутності ОСОБА_1 під час проведення позапланової перевірки.

Інших доказів на підтвердження обставин сторони не надали, клопотань про витребування доказів, призначення експертиз тощо, не заявляли.

Відповідно до ст. 152 ЗК України - способи захисту прав на земельні ділянки:

1. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Тобто ст. 152 ЗК України не містить такого способу захисту права на земельні ділянки, як усунення перешкод в користуванні земельними ділянками шляхом скасування державних актів на земельні ділянки. Тому суд вважає, що позивач, навіть в разі можливого порушення її прав як власника земельних ділянок, обрала неналежний спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає відповідь від 12.08.2019 ТОВ «Земля-Плюс» на адресу позивача, як належний та допустимий доказ на підтвердження факту накладення земельних ділянок сторін, оскільки на даній відповіді відсутній вихідний номер, а також не вказано ініціали ОСОБА_4 , тому неможливо встановити, чи йдеться мова саме про відповідача по справі у даній відповіді.

Інших доказів на підтвердження того, що існує накладення земельних ділянок сторін, стороною позивача не надано, клопотань щодо витребування технічної документації по земельних ділянках сторін, проведення експертиз тощо сторона позивача не заявляла. Також стороною позивача не надано жодного доказу того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрував належні йому земельні ділянки в порушення вимог чинного законодавства України.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгекадастру України у Рівненській області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 такого змісту:

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення виготовлено 24.12.2020 року.

С у д д я Д.В. Пацко