Справа № 740/4892/20
Провадження № 2/740/1508/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 30 липня 2005 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 .

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею, перебуває на її утриманні та після розірвання шлюбу буде також проживати з матір`ю.

З відповідачем вона не підтримує шлюбно-сімейних відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

Причиною розлучення є те, що сторони мають різні погляди на життя та сімейні обов`язки, різні несумісні характери. Між ними часто виникають сварки, під час яких вони взаємно ображають один одного, що негативно впливає на здоров`я. Зберегти шлюб неможливо. Суперечок з приводу спільного майна не мають.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 08-30 годину 22 грудня 2020 року.

22 грудня 2020 року позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне ОСОБА_4 та повернути судовий збір.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 30 липня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Григоро-Іванівською сільською радою Чернігівської області (а. с. 5).

Сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим виконкомом Григоро-Іванівської сільської ради Чернігівської області (а. с. 6).

Подружжя спільного господарства не ведуть, мають бажання розірвати шлюб, при цьому суд враховує позицію відповідача, який визнав позов.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

У ч. 1 ст. 142 ЦПК України зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також бере до уваги, що відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 31 березня 2015 року Управлінням особового складу штабу командування сухопутних військ.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільнені від сплати судового збору.

З огляду на вказане суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 420,40 грн.

З урахуванням вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України іншу частину суми судового збору в розмірі 420,40 грн слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 142, 206, 211, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; НОМЕР_5 ), зареєстрований 30 липня 2005 року Григоро-Іванівською сільською радою Чернігівської області, розірвати.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_4 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складене і підписане 28 грудня 2020 року.

Суддя І. М. Шевченко