ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М., за участі секретаря Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , поданого в особі уповноваженого представника адвокатом Порхун Сергієм Валерійовичем до ГУ Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Державний реєстратор КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Шевчук С.А. про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису,-

встановив:

В квітні 2020 року адвокат Порхун С.В., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до ГУ Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Державний реєстратор КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Шевчук С.А. про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно відповіді на адвокатський запит від 06.12.2019 із Головного управління Держгеокадастру у Київській області встановлено, що між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки №16/57-18-ДО від 23.07.2018. Після реєстрації речового права на нерухоме майно оригінал договору оренди №16/57-18-ДО від 23.07.2018, до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області не передавався. Дана інформація міститься в Інформаційній довідці №200232652 від 13.02.2020, що, дійсно, в реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис щодо земельної ділянки площею 36,719 га, кадастровий номер :03:001:0050, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42292679 від 30.07.2018 державного реєстратора Шевчук Світлани Анатоліївни, номер запису 27257739. Підставою виникнення речового права став договір оренди земельної ділянки №16/57- 18-ДО від 23.07.2018, площею 36,719 га, кадастровий номер :03:001:0050, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що не укладала оспорюваний договір оренди земельної ділянки №16/57-18-ДО від 23.07.2018, а відповідно жодних підписів, в ньому не ставила. Дійсно, в 2013-2014 роках, мала намір укласти договір оренди земельної ділянки з Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області і подавала необхідні документи, та надавала довіреність ОСОБА_2 , з правом на представлення інтересів позивача, з приводу цього питання, яка діяла до 01.07.2014 без права передоручення та без права підпису документів.

Проте, у зв`язку з тим, що цільове призначення земельної ділянки: для ведення фермерського господарства, а ОСОБА_1 особисто не здійснювала діяльності щодо ведення фермерства, в подальшому вона змінила свої наміри і відмовилась від ідеї взяти в оренду земельну ділянку у Фастівському районі Київської області. Лише в 2019 році, після отримання відповіді з Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 стало відомо, що невідома особа, використовуючи її документи, які вона надавала давно раніше, оформила на неї спірний договір оренди. При цьому ОСОБА_1 жодного дня не використовувала земельну ділянку.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду.

23.04.2020 електронною поштою на адресу суду надійшов відзив від Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому вони просять відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначили, що між діями ОСОБА_1 щодо наміру укласти договір оренди земельної ділянки, що виявилося у безпосередньому зверненні до Головного управління 13.07.2018 не відслідковується зв`язок з дорученням виданим Осадчою Т.В. на ім`я громадянина ОСОБА_2 . Відповідно до програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру - Національної кадастрової системи (ДЗК НКС), державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0050 була здійснена Управлінням Держземагентства у Фастівському районі Київської області 16.12.2013 року.

Право власності в особі держави на вказану земельну ділянку зареєстровано 25.07.2018 року, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав 27257432, право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0050 за гр. ОСОБА_1 зареєстровано Київською обласною філією комунального підприємства «Правочин» Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області 25.07.2018 року.

Також, у відзиві зазначили, що між діями ОСОБА_1 щодо наміру укласти договір оренди земельної ділянки, що виявилося у безпосередньому зверненні до Головного управління 13.07.2018 року та укладанням договору оренди земельної ділянки 25.07.2018 року не відслідковується зв`язок з дорученням виданим Осадчою Т.В. на ім`я громадянина ОСОБА_2

22.05.2020 в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 подано відповідь на відзив, в якому він просив вимоги позову задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування з Головного управління Держгеокадастру у Київській області оригіналу договору оренди земельної ділянки №16/57-18-ДО від 23.07.2018, сторонами якого зазначені Головне управління Дергеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 .

20 серпня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Порхун С.В. про призначення почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді від 22 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі в зв`язку з надходженням до суду клопотання експерта Київського НДІСЕ.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 адвокат Порхун С.В. не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, до канцелярії суду подав письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення. Ухвалу суду від 15.06.2020 про витребування з Головного управління Держгеокадастру у Київській області оригіналу договору оренди земельної ділянки №16/57-18-ДО від 23.07.2018 відповідачем не виконано оригінал договору не надано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державний реєстратор КП «Правочин» Мартиніської сільської ради Пулинського району Житомирської області Шевчук С.А. в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що19.07.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Київській області уповноважило начальника відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Остапчук Анну Сергіївну укласти від імені Головного управління Держгеокадастру у Київській області договір оренди земельної ділянки площею 36,7190 га. з кадастровим номером :03:001:0050, яка розташована на території Червономотивилівської сільської ради Фастівського району Київської області строком на 7 років та визначено річну орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 12 (дванадцять) відсотків від її нормативної грошової оцінки.

З матеріалів справи вбачається, що між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та гр. ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки №16/57-18-ДО від 23.07.2018 року.

Згідно інформаційної довідки №200232652 від 13.02.2020 року (копія додається) вбачається, що дійсно в реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис, щодо земельної ділянки, площею 36,719 га., кадастровий номер :03:001:0050, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42292679 від 30.07.2018 року державного реєстратора Шевчук Світлани Анатоліївни, номер запису 27257739.

Підставою виникнення речового права став договір оренди земельної ділянки №16/57- 18-ДО від 23.07.2018 року, площею 36,719 га., кадастровий номер :03:001:0050, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що не укладала оспорюваний договір оренди земельної ділянки №16/57-18-ДО від 23.07.2018 року, а відповідно жодних підписів, в ньому не ставила.

Позивач пояснює, що дійсно в 2013-2014 роках мала намір укласти договір оренди земельної ділянки з Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області і подавала необхідні документи, та надавала довіреність ОСОБА_2 , з правом на представлення інтересів позивача, з приводу цього питання (копія довіреності від 01.04.2014 року додається). Довіреність діяла до 01.07.2014 р. без права передоручення та без права підпису документів.

Проте, у зв`язку з тим, що цільове призначення земельної ділянки: для ведення фермерського господарства, а Позивач особисто не здійснювала діяльності щодо ведення фермерства, в подальшому Позивач змінила свої наміри і відмовилась від ідеї взяти в оренду земельну ділянку у Фастівському районі, Київської області. Лише в 2019 році, після отримання відповіді з Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Позивачу стало відомо, що невідома особа, використовуючи її документи, які вона надавала давно раніше, оформила на Позивача спірний договір оренди. При цьому Позивач жодного дня не використовувала земельну ділянку.

Як зазначив відповідач у відповіді на ухвалу суду від 15.06.2020, після реєстрації речового права на нерухоме майно оригінал договору оренди №16/57-18-ДО від 23.07.2018 року до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області не передавався.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі»: оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянко, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності».

Відповідно до ст. 13 цього ж закону «Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства».

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. З ст. 215 ЦК України,якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем двічі не виконана ухвала суду про витребування доказів, а саме оригіналу договору оренди №16/57-18-ДО від 23.07.2018 року, а натомість, у відповіді зазначено, що між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та гр. ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки №16/57-18-ДО від 23.07.2018 року. Після реєстрації речового права на нерухоме майно оригінал договору оренди №16/57-18-ДО від 23.07.2018 року до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області не передавався.

У зв`язку з ненаданням оригіналу оспорюваного договору, експерт, якому була направлена на виконання ухвала про призначення почеркознавчої експертизи, був позбавлений фактичної можливості її виконати.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не підписувала оспорюваний договір оренди земельної ділянки, а встановлений судом факт свідчить про невідповідність договору вимогам закону, відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору, на недодержання його форми, встановленої ст. 14 Закону України «Про оренду землі», та на те, що договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним.

З огляду на вказане, договір підлягає визнанню недійсним як такий, що не відповідає вимогам ч. 1-5 ст. 203 ЦК України, оскільки позивач його не підписувала, а отже не було її волі на підписання, тощо.

Щодо позовної вимоги про скасування запису в реєстрі речових прав, то суд виходить з наступного.

Дійсно, похідною вимогою від визнання спірного договору недійсним, є вимога про скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки, площею 36,719 га., кадастровий номер :03:001:0050, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42292679 від 30.07.2018 року державного реєстратора Шевчук Світлани Анатоліївни, номер запису 27257739.

З 01 січня 2013 року набули чинності Закони України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», згідно з якими повноваження територіальних органів Держземагентства у частині державної реєстрації держаних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) земель, права сервітуту, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). забудови земельної ділянки (суперфіцій) з 1 січня 2013 року припинилися.

Між тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.02.2020 р. встановлено, що 25.07.2018 р. стосовно вказаної вище земельної ділянки було укладено договір оренди землі між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру Київській області. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 27257432 від 25.07.2018 15:59:239, державного реєстратора Шевчук Світлани Анатоліївни реєстратор КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області було внесено запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки). Номер запису 27257739 (а.с.11).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Отже, позовна вимога, щодо зобов`язання скасувати запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) не може бути задоволена, оскількивона є передчасною в розумінні норм ст. 3 ЦПК України, тому що судом було прийнято рішення про задоволення позовної вимоги в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру Київській області від 25.07.2018, що є належним захистом порушених прав позивача, а наявність вказаного рішення суду є підставою для скасування запису про її реєстрацію, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 258-265 ЦПК України, ст. 203,207,215 Цивільного кодексу України, Законами України «Про оренду землі» та «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , поданого в особі уповноваженого представника адвокатом Порхун Сергієм Валерійовичем до ГУ Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Державний реєстратор КП «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Шевчук С.А. про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №16/57-18-ДО від 23.07.2018, площею 36,7190 га, кадастровий номер :03:001:0050, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1681,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Ковалевська