Справа № 201/7792/20
Провадження № 2/201/2898/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 листопада 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Мілової Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпріцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (а.с. 1-6).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 25.09.2020р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 46).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є фізичною особою-підприємцем з основним видом діяльності - вантажний автомобільний транспорт. 04.07.2019р. його знайомий - відповідач ОСОБА_2 домовився по телефону із сином позивача - ОСОБА_3 , який керує підприємством ФОП ОСОБА_1 про діагностику і ремонт його вантажного автомобіля «MAN», моделі 10163, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за місцем здійснення господарської діяльності: м. Дніпро, вул. Каштанова, 11-Б. Цього ж дня відповідач приїхав на вказаному автомобілі, де після діагностики автомобіля, сторони домовились про ремонт автомобіля. Отже, 04.07.2019р. сторони уклали договір про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобіля «MAN», моделі 10163, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

13.07.2019р. автомобіль «MAN» відповідачем був залишений у боксі для виконання ремонтних робіт в АДРЕСА_1 . Ремонтні роботи були виконані 17.07.2019p. у повному обсязі, про що складено акт надання послуг № 145 від 17.07.2019р., вартість наданих послуг склала 24 155,00 грн.

Відповідачеві були виставлені рахунки на оплату, складені видаткові накладні.

18.07.2019р. відповідач прийшов у бокс, забрав відремонтований автомобіль, не підписав ніяких документів, за виконані послуги гроші не сплатив. На звернення позивача щодо сплати послуг в сумі 24 155,00 грн. не реагував.

Позивач за даним фактом 30.07.2019р. звернувся до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про кримінальне правопорушення, відомості про що 08.10.2019р. внесені до ЄРДР за № 0001570 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України. Факти щодо укладання договору з відповідачем про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобіля, виконання ОСОБА_1 умов договору, ухилення відповідача від сплати коштів за послуги знайшли підтвердження при здійсненні досудового розслідування. Постановою слідчого від 02.06.2020р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001570, було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (недостатньо розміру значної шкоди та наявністю цивільно-правових відносин).

На підставі викладеного, просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобіля від 04.07.2019р. в розмірі 24 150,00 грн., 3 % річних в сумі 776,27 грн., інфляційні витрати 73,332 грн., а всього 25 663,60 грн., а також компенсувати судові витрати.

30.11.2020р. представник позивача Карпенко С.Ф. (діє на підставі ордеру серії ДП № 1646/037 від 03.03.2020р. а.с. 41) надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі. У зв`язку із зайнятістю судді у розгляді іншої справи та подальшої зайнятості адвоката в іншому судовому процесі, просив розглянути справу за відсутності сторони позивача (а.с. 69).

Крім того, 30.11.2020р. представник позивача ОСОБА_4 надав до суду заяву, в якій вказав про те, що розрахунок судових витрат на правничу допомогу буде наданий позивачем суду протягом п`яти днів (а.с. 70).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 30.10.2020р. і на 30.11.2020р. не з`явився, про дату та час слухання повідомлявсяшляхом направлення судових повісток за адресою, наданою Відділом обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 45). Конверт, яким була направлена судова повістка на 30.10.2020р. повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 48 49).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (реєстраційний номер платника єдиного внеску 9697), дата взяття на відповідний облік - 17.06.2014р., основний вид економічної діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Фактичне місце здійснення господарської діяльності: м. Дніпро, вул. Каштанова, буд. 11-Б, що підтверджується копією виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу №561 з реєстру платників податку на додану вартість (а.с. 11 - 13).

Як зазначає позивач, 04.07.2019р. його знайомий ОСОБА_2 домовився із його сином ОСОБА_3 , який керує підприємством ФОП ОСОБА_1 про діагностику і ремонт свого вантажного автомобіля «MAN», моделі 10163, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Цього ж дня між сторонами укладений усний договір про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобіля відповідача: «MAN», моделі 10163, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

13.07.2019р. автомобіль «MAN» відповідачем був залишений у боксі для виконання ремонтних робіт в АДРЕСА_1 , що видно з представлених суду фото боксу, у якому стоїть автомобіль та документів на автомобіль (а.с. 16, 17).

17.07.2019p. ремонтні роботи виконані, про що було складено акт надання послуг № 145 від 17.07.2019р., вартість наданих послуг склала 24 155,00 грн. (а.с. 26).

Вказаний факт підтверджується виставленими рахунками № RA від 04.07.2019р., № RA від 05.07.2019р., № RA від 13.07.2019р., № RA від 17.07.2019р., № RA від 17.07.2019р., видатковими накладними № ХВ-1494 831 від 16.07.2019р., № В від 08.07.2019р., нарядом-замовленням № 145 від 17.07.2019р. (а.с. 18-25).

Позивач зазначає, що 18.07.2019р. відповідач прийшов у вказаний бокс, забрав відремонтований автомобіль, не підписав жодних документів, за виконані послуги не сплатив.

На звернення позивача щодо сплати 24 155,00 грн. не реагував.

Позивач 30.07.2019р. звернувся до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 , за якою 08.10.2019р. внесені відомості до ЄРДР за № 0001570 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України (а.с. 32).

Постановою слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Обори Т.Г. від 02.06.2020р. закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001570 від 08.10.2019р., у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (недостатністю розміру шкоди та наявністю цивільно-правових відносин) (а.с. 29-30).

Так, відповідно до вказаної постанови, до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що невівома особа 18.07.2019р., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , заподіяла майнової шкоди шляхом обману ОСОБА_3 , на загальну суму 24 155,00 грн.

Під час досудового розслідування був опитаним ОСОБА_2 , який пояснив, що дійсно поставив свій автомобіль марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , для проведення ремонтних робіт на СТО до свого знайомого ОСОБА_3 . Після проведення ремонту вказаного транспортного засобу, зі слів ОСОБА_2 , він віддав грошові кошти в сумі 21000 грн. на підставі усної домовленості ОСОБА_3 (а.с. 28 30).

Як видно із представлених суду матеріалів кримінального провадження № 0001570 від 08.10.2019р., ОСОБА_2 19.08.2019р. дійсно надавав пояснення, у яких не заперечував факт укладання договору з ОСОБА_1 про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобіля, виконання ОСОБА_1 умов договору, однак вказав, що він сплатив за ремонт 21 000,00 грн. (а.с. 34-35).

Разом із тим, як видно з матеріалів, доказів сплати указаних коштів ОСОБА_2 слідчому не представив, не надав їх і суду.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Норма ст. 639 вказаного Кодексу визначає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Позивач на обґрунтування своєї правової позиції надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що ФОП ОСОБА_1 здійснює розрахунки з замовниками виключно в безготівковій формі. ФОП ОСОБА_1 є платником податку на доходи фізичних осіб, такі підприємці при розрахунках з покупцями та замовниками в готівковій формі повинні мати регістратор розрахункових операцій. Всі замовники ФОП ОСОБА_1 мають розрахункові рахунки, тому ОСОБА_1 в своїй господарській діяльності не використовує РРО, оскільки в цьому не має необхідності. Тому розрахунки з ОСОБА_2 могли бути виключно в безготівковій формі. У період з 04.07.2019р. по 18.07.2019р. включно грошові кошти від ОСОБА_2 на розрахункові рахунки ФОП ОСОБА_1 не надходили, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 57). Вказані банківські розрахунки долучені судом до матеріалів справи (а.с. 58 68).

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що між сторонами дійсно був укладений договір підряду, на підставі якого відремонтовано автомобіль відповідача.

Вказаний факт не заперечується відповідачем при наданні пояснень в рамках кримінального провадження № 00001570 (а.с. 29).

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав та доказів на його обґрунтування, доказів оплати здійсненого ремонту автомобіля не надав.

Отже, оскільки позивач виконав роботу на загальну суму 24 155 грн. 00 коп., а оплата за здійснену роботу так і не відбулася, у позивача в силу положень ст. 854 ЦК України виникло право вимоги до відповідача про оплату: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Виходячи з наведеної норми права і обставин справи, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу виконану останнім роботу, строк настання вимоги про оплату - день приймання-передачі виконаних робіт - 17.07.2019р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок санкцій за ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснені за період з 18.07.2019р. по 11.08.2020р. на заборгованість в розмірі 24155,00 грн.

Так, борг 24155,00 грн., початок - 18.07.2019р., кінець 11.08.2020р., відсоток 776,27 грн., інфляційні втрати 732,33 грн.

Відсотки річних за 391 дн. становлять 776,27 грн. (24155 грн. х 3 х 391 / 365 / 100). Інфляційні нарахування з 18.07.2019 р. по 11.08.2020 р. складають 732.33 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0303181 (серпень 2019 р. - 99.7%, вересень 2019 р. - 100.7%, жовтень 2019 р. -100.7%, листопад 2019 р. - 100.1%, грудень 2019 р. - 99.8%, січень 2020 р. - 100.2%, лютий 2020 р. - 99.7%, березень 2020 р. -100.8%, квітень 2020 р. - 100.8%, травень 2020 р. - 100.3%, червень 2020 р. - 100.2%, липень 2020 р. - не встановлено).

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 25633,60 грн., з яких сума боргу 24155,00 грн., відсотки річних 776,27 грн., інфляційні нарахування 732,33 грн.

В якості заходів досудового врегулювання позивач звертався до відповідача з письмовою претензією щодо врегулювання спору в досудовому порядку від 11.06.2020р., однак відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатив.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем, а тому вони підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-13, 81, 141, 247, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу за договором на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобіля від 04.07.2019р. в розмірі 24 150,00 грн., 3 проценти річних в сумі 776,27 грн., інфляційні витрати в сумі 732,33 грн., а всього 25 663,60 грн. (двадцять п`ять тисяч шістсот шістдесят три гривні 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 10 грудня 2020 року.

Суддя Наумова О.С.