Єдиний унікальний № 243/8509/20
Провадження № 2/243/2621/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

16 грудня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Дюміної Н.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Прилуцької А.В.

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Також за вищевказаною адресою, крім позивача та членів його родини зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який з лютого 2019 року по теперішній час не проживає у вказаному вище будинку, особисті речі відповідача в будинку відсутні.

Будь яких перешкод відповідачу в користуванні житлом позивач не чинить.

На теперішній час позивач, як власник майна та члени його родини сплачують всі комунальні послуги з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, з урахуванням відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним позивач вказує, що в нього виникли труднощі щодо реалізації свого права власності на вказаний будинок, а саме: він вимушений сплачувати додаткові кошти за комунальні послуги, з урахуванням реєстрації відповідача, який тривалий час не проживає у вказаному будинку.

Посилаючись на те, що відповідач не проживає у належному позивачу будинку з лютого 2019 року, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Дегтярьов В.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не використав наданого йому законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, тому суд, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18 серпня 1999 року, видане на основі розпорядження голови районної держадміністрації № 390 від 17.12.1992 року житловий будинок в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 . (а.с.4-5).

Відповідно до довідки № 856/02.4-27 від 23.09.2020 року, виданої Андріївською сільською радою Слов`янського району Донецької області за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрований однак не проживає з 04.01.2019 року.(а.с.12).

Факт реєстрації відповідача також підтверджується копією домової книги. (а.с.9-11).

Як вбачається з акту обстеження домогосподарства Андріївської сільської ради від 23.09.2020 року відповідач у справі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, однак з 04.01.2019 року не проживає в даному домоволодінні, його особистих речей в будинку немає. Викладене підтверджують свідки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.13).

За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку та квартири визначені ст. 383 ЦК України, згідно якої право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

У зв`язку з вищенаведеними фактичними обставинами, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві приватної власності, не проживає з 04.01.2019 року по теперішній час, особистих речей в будинку немає, своєю реєстрацією ускладнює позивачу можливість користування його майном, оскільки він вимушений нести додаткові витрати по утриманню будинку через реєстрацію відповідача, у зв`язку з чим має бути позбавлений права користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 , оскільки його право користування даним нерухомим майном перешкоджає позивачу, як власнику житла розпоряджатися даним житлом на свій розсуд та безперешкодно володіти ним.

Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач просив віднести судові витрати на свій рахунок.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, на підставі ст. ст. 328, 383, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 21.12.2020 року

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О. Дюміна