Справа № 552/1119/20
Провадження № 2/552/629/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 Київський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк»,

третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна,

третя особа - Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми),

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Кредобанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві зазначила, що у лютому 2020 року одержала від головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) постанову від 23 січня 2020 року про відкриття виконавчого провадження (ВП №61044110). Дане виконавче провадження відкрито за виконавчим написом №3191, виданим 31 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості у розмірі 349708,41 грн.

Зазначила, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам закону. Нотаріусу не були подані документи, передбачені законодавством. Розмір заборгованості не є безспірним.

Тому позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3191 від 31 жовтня 2019 року приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про звернення стягнення на автомобіль Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою задоволення грошових вимог Акціонерного товариства «Кредобанк».

Також просила стягнути з відповідача на її користь 5840 грн. 80 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 10 березня 2020 року у даній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 39).

Цією ж ухвалою Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Відповідач ПАТ «Кредобанк», який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзиву на позов не подавав.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. надала письмові пояснення на позовну заяву, у яких зазначила, що при вчиненні виконавчого напису за заявою стягувача ПАТ «Кредобанк» нею було дотримано всіх вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, а саме: отримано документи, що підтверджують невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, розрахунок загальної заборгованості за Кредитним договором №7554/2017, укладеним 28 березня 2017 року станом на 29 жовтня 2019 року, подані стягувачем ПАТ «Кредобанк» кредитний договір №7554/2017, укладений 28 березня 2017 року, договір застави, посвідчений 25 травня 2017 року Дячуком О.А., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за реєстровим №4051.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження або спростування її безспірності. Тому в задоволенні позову просила відмовити.

Інші пояснення, заяви та клопотання від учасників справи, які належним чином повідомлені про розгляд справи судом, не надходили.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 березня 2017 року Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7554/2017, згідно якого позивач отримала кредитні кошти в розмірі 395323,44 грн. на строк до 27 березня 2024 року для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Toyota, модель Corolla, дата випуску 2016, № кузова НОМЕР_2 , укладеного між позичальником та ТОВ «Компанія «Стар Лайн», та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7713,44 грн. (а.с.6-10).

25 травня 2017 року ПАТ «Кредобанк», що діє в договорі як заставодержатель, та ОСОБА_1 , що діє як заставодавець, уклали договір застави, що був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. (а.с.11 - 15).

Згідно пункту 1.1. вказаного договору застави він забезпечує виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору №7554/2017 від 28 березня 2017 року, укладеного між заставодавцем та заставодержателем.

Згідно пункту 1.2. договору застави предметом застави є рухоме майно - автотранспорт: марка, модель Toyota Corolla, рік випуску 2016, номер шасі НОМЕР_2 , колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з досудової вимоги АТ «Кредобанк» на адресу ОСОБА_1 від 10 вересня 2019 року за вих.№27-59897/19 щодо виконання договірних зобов`язань, станом на 10 вересня 2019 року банк обраховує заборгованість позивача за кредитним договором від 28 березня 2017 року №7554/2017 у розмірі 347206,52 грн., в тому числі:

333971,72 - заборгованість по основному боргу, в тому числі прострочена - 6820,34 грн.,

9223,48 грн. - прострочені проценти,

1706,86 грн. - нараховані проценти,

2304,46 грн. - нарахована пеня (а.с.16).

Будь-які докази того, що вказана вимога направлена позивачу та нею одержана відповідач суду не надав.

Відповідно до виконавчого напису № 3191 від 31 жовтня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., нотаріус пропонує звернути стягнення на рухоме майно, а саме автотранспорт: марка, модель Toyota Corolla, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1598, колір - білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_1

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна нотаріус пропонує задовольнити вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» за період з 03 грудня 2018 року по 29 жовтня 2019 року включно, в тому числі:

333971,72 грн. - неповернута сума кредиту станом на 29 жовтня 2019 року,

6422,13 грн. - прострочені відсотки станом на 29 жовтня 2019 року,

7314,56 грн. - заборгованість по пені за період з 03 грудня 2018 року по 29 жовтня 2019 року включно,

2000,00 грн. - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису,

що становить загальну суму 349708,41 грн.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №61044110, 23 січня 2020 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шкурупієм О.Ю. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №3191 від 31 жовтня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 349708,41 гривень (а.с.4).

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Як вбачається з письмових пояснень приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., стягувачем нотаріусу було подано кредитний договір №7554/2017, укладений 28 березня 2017 року, договір застави, посвідчений 25 травня 2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., а також документи, що підтверджують невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, розрахунок загальної заборгованості за кредитним договором №7554/2017 від 28 березня 2017 року.

Проте, копій таких документів, що підтверджують невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, копії розрахунку заборгованості, які надавалися нотаріусу для вчинення нотаріального напису, учасники справи суду не надали.

Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що спір про право, який унеможливлює вчинення виконавчого напису і, як наслідок, зумовлює певну правову реакцію нотаріуса, міг вбачатися нотаріусом винятково із заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, поданої відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про нотаріат» і обґрунтованої тим, що боржник звернувся до суду із відповідною позовною заявою про оспорювання заборгованості, а також на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження його позовної заяви. Але навіть такі обставини свідчили б про існування спору про право, проте не змінювали б правової характеристики цього виду заборгованості як безспірної.

Позивач, заявляючи про те, що заборгованість не є безспірною, надала суду копії платіжних документів, якими вона здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.17-35).

При цьому позивач вказує, що відповідачем у розрахунку її заборгованості не враховано здійснений нею платіж в сумі 8500 грн. від 23 жовтня 2019 року та безпідставно збільшено розмір пені.

Вказаними доказами позивач спростовує розмір заборгованості, в рахунок погашення якої звернуто стягнення на предмет застави, стверджує, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення.

На спростування вказаних доводів позовної заяви відповідачем АТ «Кредобанк» або третьою особою приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. будь-яких доказів, в тому числі розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 29 жовтня 2020 року чи іншого, не надано.

У зв`язку з цим суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. На необхідність встановлення цих обставин вказав Верховний Суд в Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій у цивільній справі № 305/2082/14-ц.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому, вирішуючи справу на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів безспірності вимог, за якими вчинено виконавчий напис, та не спростовано доводів позивача про неправильне визначення суми заборгованості, для погашення якої видано виконавчий напис, що є предметом розгляду в даній справі.

На підставі викладеного позов необхідно задовольнити, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Інші доводи позивача щодо підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як то не врахування нотаріусом думки позивача та не отримання нотаріусом первинних документів щодо видачі кредиту, не одержання нею досудової вимоги, тощо, на законі не ґрунтуються, у зв`язку з чим судом не приймаються.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність позов задовольнити, понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5000 грн. документально не підтверджені, тому до розподілу судом не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, від 31 жовтня 2019 року №3191 про звернення стягнення на автомобіль Toyota Corolla, 2016 року випуску, який належить ОСОБА_1 , з метою погашення заборгованості у розмірі 349708,41 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: м.Львів, вул.Сахарова, 78а, ідентифікаційний код юридичної особи 09807862;

третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, адреса: м.Львів, вул.Рубчака, 5, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено;

третя особа - Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), адреса: м.Полтава, вул.Ватутіна, 29, ідентифікаційний код юридичної особи 34962532.

Головуючий О.А.Самсонова