ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/330/20 Номер провадження 22-ц/814/2389/20Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
судді Полтавського апеляційного суду Бутенко С. Б. по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кобеляцього районного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року у цивільній справі № 532/330/20
21 грудня 2020 року м. Полтава
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування належним йому на праві власності житловим будинком з господарськими побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачка більше року не проживає у спірному будинку, що підтверджував довідкою Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 13.02.2020 № 212 та показаннями свідків.
Рішенням Кобеляцького району Полтавської області від 10 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Світлогірська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволено.

Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Здійснено розподіл судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн.

Не погоджуючись з рішенням колегії суддів апеляційного суду, у відповідності до частини третьої статті 35 ЦПК України викладаю свою окрему думку.

Спірні правовідносини ґрунтуються на праві членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) користуватись наданим жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (частина перша статті 156 ЖК України, частина перша статті 405 ЦК України).

Таке право члени сім`ї набувають при вселенні власником та продовжують зберігати і тоді, коли перестали бути членами сім`ї власника житла, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні (частина третя статті 64 ЖК України).

На підставі частини другої статті 405 ЦК України, якою керувалася колегія суддів апеляційного суду при ухваленні рішення про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним будинком, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже предметом доказування по справі є не лише факт відсутності відповідачки у спірному жилому будинку понад один рік, але і відсутність поважних причин її не проживання.

Довідка Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 13.02.2020 № 212 вказує на факт відсутності ОСОБА_2 за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 з січня 2019 року, проте не доводить причин її не проживання.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 створив нову сім`ю та вселив у спірний будинок іншу жінку - ОСОБА_3 , з якою проживає з 22.03.2019, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4 .

Шлюб, укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 21 серпня 1999 року у Світлогірській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрований за актовим записом № 6, було розірвано за рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 червня 2020 року.

По справі встановлено, що іншого житла ОСОБА_2 не має та визнання її такою, що втратила право користування будинком колишнього чоловіка, у який вона була вселена позивачем та постійно проживала з 17.01.2003, є невиправданим втручанням у право на житло та право мирного володіння майном, що захищається положеннями статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та має переважне значення порівняно із правом власника будинку позивача ОСОБА_1 вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України), при тому, що такого порушення по справі не встановлено і суду не доведено.

За таких обставин рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року про відмову у задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вважаю законним та обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про відсутність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог - не спростованими доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Суддя Полтавського

апеляційного суду С. Б. Бутенко