Справа № 296/8576/20
УХВАЛА
про забезпечення позову

"20" листопада 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївський О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира на розгляді перебуває цивільна справа №296/8576/20 2/296/2672/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 недійсним і визнання права власності на нерухоме майно.

20 листопада 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення її позовної заяви, в якій позивач просить накласти арешт на спірну квартиру, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , заборонити останньому відчужувати квартиру у тому числі укладати договори купівлі-продажу, міни дарування, оренди, вносити зазначене майно до статутного (складеного капіталу) товариств (юридичних осіб) чи відчужувати його у будь-який інший спосіб, а також, заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме мано, приватним нотаріусам, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам (суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно), які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії з відчуження чи реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті та набрання судовим рішення законної сили.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення її позову може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи, викладені позивачем у заяві, суддя вважає, що є підстави для забезпечення вказаного позову до вирішення спору в суді.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, п.п.1-4 Постанови Пленуму передбачено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 недійсним і визнати за нею права власності на квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 16 жовтня 2020 року судом було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Зі змісту копії оскаржуваного договору вбачається, що ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином, суддя встановив, що термінове вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 викликане тим, що до моменту винесення судом рішення у справі та набрання ним законної сили, існує реальна загроза того, що відповідач має можливість знецінити, продати або безоплатно передати належне йому нерухоме майно третім особам, і тим самим унеможливити виконання рішення суду і як наслідок це може викликати очевидну безпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що заявлені вимоги про вжиття заходів забезпечення позову підлягають частковому задоволенню в межах накладення арешту на спірну квартиру та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо неї, оскільки, це є співмірним із заявленими позовними вимогами і є заходом, який спроможний забезпечити незаподіяння істотної шкоди законним правам та інтересам позивача у період розгляду судом цивільної справи за її позовом.

Керуючись положеннями ст.149, 150, 153, 157 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати квартиру АДРЕСА_1 , в тому числі укладати договори купівлі-продажу, міни дарування, оренди, вносити зазначене майно до статутного (складеного капіталу) товариств (юридичних осіб) чи відчужувати його у будь-який інший спосіб.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити

За данною ухвалою стягувачем є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18.09.2001 Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області, адреса: АДРЕСА_2 ), а боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 15.01.1997 Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області, адреса: АДРЕСА_2 ).

Копію ухвали направити до Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) для виконання.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Житомирському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О. П. Сингаївський