г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1257/20
Номер провадження 2/213/1180/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Алексєєва О.В.,

за участі секретаря судового засідання Бабейкіної Н.О., Гусарової О.С.,

за участі представника позивача Рожнової О.С.,

відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Виконкому Інгулецької районної у місті ради як Орган опіки та піклування в інтересах дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Карпівська сільська рада як орган опіки та піклування про відібрання малолітньої дитини та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько ОСОБА_3 проживає окремо в с.Карпівка Широківського району Дніпропетровської області та не виявляє бажання спілкуватися з сином. Дитина сама є ініціатором спілкування за батьком, через що постійно тікає з дому до нього. На даний час ОСОБА_2 не підтримує стосунків з сином, не цікавиться його життям та здоров?ям, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків.

Малолітній ОСОБА_6 перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. ОСОБА_1 також не виконує батьківські обов?язки по відношенню до дитини ОСОБА_3 , не контролює його поведінку та місце перебування. Дитина постійно запізнюється на уроки в школі, пропускає заняття, домашнє завдання не виконує, не має необхідного шкільного приладдя. З відповідачкою проводились профілактичні бесіди з приводу належного виховання та утримання дітей, створення позитивного мікроклімату в сім?ї.

18 березня 2020 року прийнято рішення виконкому Інгулецької районної у місті ради про доцільність відібрання від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 без позбавлення їх батьківських прав. Вважають, що подальше перебування малолітнього ОСОБА_3 в сім?ї матері ОСОБА_1 загрожує його життю та здоров?ю. Просять відібрати від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення їх батьківських прав; стягнути з кожного із відповідачів аліменти у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідачів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу, залежно від форми влаштування дитини.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що адміністрація школи, де навчався малолітній ОСОБА_6 , зверталась до виконкому у зв?язку з виявленням фактів бродяжництва дитини. Хлопчик агресивний, психічно неврівноважений та потребує медичного втручання. Він то хоче спілкуватися з психологом, то не йде на контакт, залежно від настрою. Він не розуміє, що з ним відбувається. Мати не надає згоди на психологічну допомогу дитині, однак сама погано ставиться до малолітнього ОСОБА_7 , б?є його. Перебування малолітнього ОСОБА_3 в сім?ї з матірю загрожує його здоров?ю. Представник позивача наполягає за задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що у неї відібрали дитину через те, що син не з?явився додому, його знайшли та відвезли до Центру. Син ОСОБА_7 три рази не з?являвся додому. Перший раз вона сама шукала сина до 22.00 години, потім заявила в поліцію та дитину знайшли о 02.00 годині ночі. Вдруге, коли син не з?явився додому, він сам прийшов до школи наступного ранку. Втретє сина знайли наступного дня приблизно об 11.00 годині. Просить, щоб дитину не забирали в неї. Поведінка сина це її вина та її упущення у вихованні дитини. Вона переглянула своє ставлення до виховання сина, вважає, що дитині буде краще з родиною. Батько ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини, він не винен у такій поведінці сина. Вона навідувала сина в Центрі. Їй повідомили, що дитина гіперактивна і йому дають заспокійливе. Вона відмовилась, щоб сину давали заспокійливе. Також не надає згоди, щгоб дитині проводили обстеження та стаціонарно лікували, оскільки переживає, що це зашкодить його здоров?ю. Вважає, що її син так виявляє свій протест, до нього треба знайти свій підхід. Просить надати їй шанс довести, що вона зможе налагодити стосунки з сином та вплинути на його поведінку, запевняє, що пройде необхідні медичні обстеження. Також пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не спілкується з сином, в суді надає неправдиві пояснення. Він не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 25 листопада 2020 року просив не відбирати дитину від батьків. Пояснив, що він домовився із ОСОБА_1 про те, що якщо їй не вдасться виправитися та налагодити відношення з сином, він забере ОСОБА_7 до себе в родину. Він буде контролювати його поведінку. Згоден, що син ОСОБА_7 потребує психологічної реабілітації. Така поведінка сина, це упущення матері у його вихованні. ОСОБА_1 переглянула ставлення до виховання дитини.

В подальшому в судовому засіданні 28 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він не вбачає змін у поведінці ОСОБА_1 по відношенню до сина ОСОБА_7 . ОСОБА_7 тікав від матері до нього, приходив весь в синцях, казав, що мати його покарала. У сина порушена психіка, він боїться матір. ОСОБА_1 навчила дитину брехати, той не відрізняє де правда, а де брехня. Він намагається знаходити з сином спільну мову, але ОСОБА_1 перешкоджає їх спілкуванню, погрожує йому. Вважає, що підстав для позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 немає. Щодо задоволення позову покладався на розсуд суду.

Від третьої особи -Карпівська сільська рада як орган опіки та піклування надійшов лист, в якому зазначають, що Карпівська сільська рада не є органом опіки та піклування, такі функції покладені на виконавчі комітети відповідних рад.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Вислухав сторони, допитав свідка, дослідив письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно з наказом №2 служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради від 15 січня 2018 року малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поставлено на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах (а.с.8).

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради 10 червня 2019 року вирішили рекомендувати Криворізькому міському центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді (Криворізький МЦСССДМ) розглянути питання про повторне взяття сім?ї Зубових під соціальний супровід, з метою контролю за ситуацією в родині та попередити ОСОБА_1 про відповідальність за невиконання батьківських обов?язків (а.с.9).

Із інформації щодо стану виконання ОСОБА_1 обов?язків по вихованню та утриманню сина ОСОБА_3 , наданої директором Криворізької ЗОШ №102 від 31 січня 2020 року видно, що сім?я дитини перебуває на контролі адміністрації школи з питання формування відповідального батьківства матері ОСОБА_1 .. ОСОБА_6 постійно запізнюється на уроки, часто пропускає школу, домашнє завдання не виконує, не має необхідного шкільного приладдя. У класі ОСОБА_7 не має друзів, байдужий до спілкування з одноклассниками, може бути агресивним. Такий стан передається дитині від матері, яка застосовує до сина фізичні покарання, про що свідчать синці на тілі хлопця. Мати часто залишає ОСОБА_7 самого вдома з молодшими братом і сестрою, що спричиняє відсутність дитини на уроках без поважної причини. ОСОБА_1 на батьківські збори не з?являється, на рекомендації вчителя щодо навчання та виховання сина не зважає, до школи приходить коли їй потрібно. У спілкуванні з вчителем виявляє невихованість, грубість, агресію (а.с.12).

Із характеристики від 31.01.2020 року на учня 3-Б класу ОСОБА_8 , видно, що дитина не зацікавлено ставиться до навчання, завдання виконує за зразком та за допомогою вчителя. Домашні завдання практично не виконує, до уроків приходить не підготовлений, постійно запізнюється на заняття. Шкільним приладдям забезпечений не повному обсязі. Дитина проживає з матір?ю, яка не виявляє інтерес до його навчання та розвитку. Батько учня з родиною не проживає, станом навчання та виховання сина не цікавиться (а.с.13).

Як видно з листа в.о головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7» від 04.02.2020 ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов?язків. Несвоєчасно виконує призначення лікаря та профілактичні щеплення (а.с.14).

Із витягу з протоколу №3 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради від 10 лютого 2020 року розглядали звернення ОСОБА_1 про направлення сина ОСОБА_3 до КЗ «Центр соціально-психологічної реалібітації дітей». Заступник директора КЗШ №102 на засіданні комісії повідомила, що між матір?ю та сином часто виникають конфліктні ситуації, внаслідок чого дитина може зазнавати домашнього насильства. Вирішено продовжити соціальний супровід сім?ї ОСОБА_1 (а.с.10).

22 лютого 2020 року складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про відкинуту чи знайдену дитину та її доставку, з якого видно, що 22 лютого 2020 року о 11.00 годині була виявлена дитина чоловічої статі в під?їзді будинку АДРЕСА_1 , яким виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів дитин и вьалося встановити, що він постійно тікає з дому через те, що його б?є мати. Дитина доставлена до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР та зарахована до вказаного закладу (а.с.16,17).

Із інформації директора КЗШ №102 від 24 лютого 2020 року видно, що 21 лютого 2020 року після останнього уроку ОСОБА_6 пішов зі школи, однак додому не повернувся. О 21 год 20 хвилин класному керівнику дитини ОСОБА_9 повідомили з Інгулецького відділу КВП Національної поліції, що мати ОСОБА_1 пише заяву про зникнення дитини. ОСОБА_10 відразу повідомила про це адміністрацію школи, а та, у свою чергу, відділу освіти. 22 лютого 2020 року було інформаційно організовано педагогічних працівників закладу, батьків та громадськість щодо розшуку дитини. 22 лютого об 11 год. 45 хв. стало відомо, що ОСОБА_8 знайшли і він перебуває в Інгулецькому ВП КВП. В подальшому дитина була направлена до соціально-реабілітаційного центру (а.с.15).

Згідно з рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради №77 від 18 березня 2020 року відповідач ОСОБА_6 не приймає участі у житті сина ОСОБА_3 , стосунків з ним не підтримує, його життям та здоров?ям не цікавиться. Допомоги матері дитини в утриманні та вихованні сина не надає, тобто свідомо ухляється від виконання своїх батьківських обов`язків. ОСОБА_1 також не виконує батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , не контролює його поведінку та місце перебування. Перебування дитини в сім?ї матері загрожує його життю та здоров`ю. Виконком вирішив вважати доцільним відібрання від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення їх батьківських прав (а.с.18).

Із повідомлень адміністрації КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 17 листопада 2020 року видно, що на момент зарахування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до навчального закладу при медичному огляді виявлено шрами на лобі, правій кісті руки, лівому та правому колінах, педикульоз. За час перебування дитини у вказаному закладі встановлено, що мотивація до навчання унього відсутня, несформована, словниковий запас обмежений. З дітьми не знаходить спільної мови: провокує на конфлікти, кричить, ховається. Характерні прояви руйнівної неадекватної поведінки. ОСОБА_7 проявляє фізичну та вербальну агресію по відношенню до дітей, дорослих. У дитини слабо розвинуте поняґтття межі дозволеного, самоусвідомлення та самоконтроль на низькому рівні. Проблемна поведінка зовнішнє відображення внутрішнього психоемоційного стану. ОСОБА_7 через складні стосунки з мамою свій внутрішній біль, тривогу, страх направляє негативний клубок емоцій на всіх оточуючих. Поведінка хлопця становить загрозою для особистого життя та оточуючих. Психоемоційний стан дитини доведений до надривного, властива емоційна глухота. Дитина не сприймає жодної корекційної допомоги. Згідно протоколу індивідуальної психологічної діагностики малолітнього ОСОБА_3 , надано рекомендацію направити дитину на комплексне обстеження до Інклюзивно-ресурсного центру для поглибленого аналізу емоційно-вольової та психічної сфери, що повинно відбуватися в присутності офіційного представника диини. ОСОБА_1 на контакт з адміністрацією закладу не іде. Обстежувати дитину вімовляється (а.с.93,94,97).

Згідно письмових пояснень від 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовилась від госпіталізації сина та його лікування в психіатричній спеціалізованій лікарні на час перебування його в Центрі реабілітації. Після повернення дитини у родину зобов?язується виконувати всі приписи лікаря та звернутися за консультацією до психолога і психіатра (а.с.99).

Із повідомлення адміністрації КЗШ №51 від 17 листопада 2020 року та психолого-педагогічної характеристики на учня 4-Б класу ОСОБА_8 , видно, що дитина систематично порушує дисципліну під час освітнього процесу, агресивно реагує на однокласників та інших учнів школи, на зауваження класного керівника не реагує. Хлопчик неврівноважений, часто змінює настрій та поводить себе асоціально, розуміючи наслідки своєї поведінки. Участі у житті класу не приймає, важко знаходить спільну мову з однокласниками (а.с.95,96).

Батьки учнів 4-Б класу Криворізької загальноосвітньої школи №51 звертались до директора школи з проханням вжити заходів щодо поведінки учня класу ОСОБА_3 , який ображає дітей, застосовує фізичну силу, діти відмовляються йти до школи через агресію з боку вказаного учня (а.с.98).

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що з 2017 року вона була класним керівником малолітнього ОСОБА_3 , який прийшов до 1 класу. 19 січня 2018 року дитина потрапила до Центру соціального-психологічної реабілітації дітей, де навчався до закінчення 1 класу. В Центр потрапив через спосіб життя матері, яка не працювала, зловживала спиртними напоями, дитина не завжди йшла додому після занять, жебракувала на новорічні свята. Другий та третій класс ОСОБА_6 навчався в КСШ №102 під її класним керівництвом. Вона, а також завуч та психолог школи неодноразово відвідувала родину учня. Родина проживала за різними адресами. Востаннє відвідували по АДРЕСА_2 , де родина мешкає і тепер. ОСОБА_1 батьківські збори не відвідувала, іноді приходила на запрошення через проблеми із поведінкою сина ОСОБА_7 . Нею, а також адміністрацією шкоди неодноразово велись бесіди з відповідачкою, але ставлення її до виховання сина змінювалось лише на тиждень або два. Далі ситуація повторювалась, дитина часто пропускала заняття, запізнювалась на уроки, не виконувала домашнє завдання, не мала необхідного шкільного приладдя та спортивної форми. Дитина пагано себе поводить на уроках, ображає однокласників, є звернення батьків інших учнів стосовно поведінки ОСОБА_3 в школі. Дитина емоційно неврівноважена, агрессивна. В лютому 2020 року малолітній ОСОБА_6 знову потрапив до Комунального закладу «Центр соціального-психологічної реабілітації дітей», оскільки декілька ночей не ночував вдома. До вказаної події були видні сліди насилля над дитиною: у ОСОБА_7 були синці. Він мав багато пропусків занять, іноді були пояснення від матері та довідки щодо причин неявки в школу. Батька дитини вона жодного разу не бачила, він з сім?єю не проживає, мешкає в с. Карпівка Широківського району, на телефонні дзвінки не відповідав, в школу не з?являвся, навчанням сина не цікавився.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що врегульовані Сімейним кодексом України.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція), держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 18 Конвенції визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 170 СК України закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

Враховуючи викладене вище, суд вважає встановленим, що відповідачі належним чином не виконують свої батьківські обов`язки стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займаються на належному рівні його вихованням, навчанням, розвитком. Крім того, мати відповідач ОСОБА_1 застосовує до дитини фізичну силу, його поведінку та місцезнаходження не контролює, батько відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, не цікавиться його станом здоров?я та навчанням.

Також суд враховує, що Криворізьким міським центром соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді здійснювався соціальний супровід сім?ї ОСОБА_1 .. За час навчання малолітнього в Криворізькій ЗОШ №102 (з 2017 року по 22.02.2020) його родина перебувала під наглядом соціально-психологічної служби закладу. Під час перебування малолітнього ОСОБА_3 в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» та навчання в Криворізькій ЗОШ №51 (з 13 березня 2020 року) проводилась індивідуальна психологічна діагностика дитини.

З матеріалів справи видно, що виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради 18 березня 2020 року прийнято рішення №77 про доцільність відібрання від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, судом встановлено, що ситуація в сім?ї ОСОБА_1 не покращилась, перебування малолітнього ОСОБА_11 в сім?ї матері загрожує його здоров?ю. Батько дитини не докладає зусиль до його виховання та проживання сина в своїй сім?ї. Оскільки ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків не змінилось, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, відібрати від відповідачів дітей та передати їх органу опіки та піклування.

Обґрунтованими на думку суду є також вимоги позивача про необхідність стягнення аліментів із відповідачів на утримання їх дитини. Так, відповідно до п. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зважаючи на те, що відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вони за законом зобов`язані надавати матеріальну допомогу на його утримання.

За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов пред`явлено до суду 31 березня 2020 року, тому саме з цієї дати необхідно присудити аліменти.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачами не надано жодного доказу про наявність обставин, щодо неможливості сплати аліментів у запропонованому позивачем розмірі, клопотання про витребування таких доказів відповідачами не заявлялись, тому суд вважає можливим позов в частині стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі та стягнути з кожного із відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв?язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, необхідно стягнути з відповідачів судовий збір в дохід держави в розмірі по 1681,60 грн з кожного.

Окремо суд наголошує, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі, у випадку якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, мають право звернутися до суду з питанням про повернення їм дитини.

На підставі ст. ст. 155, 164, 170, 180-182, 191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Виконкому Інгулецької районної у місті ради як Орган опіки та піклування в інтересах дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Карпівська сільська рада як орган опіки та піклування про відібрання малолітньої дитини та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати у батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення їх батьківських прав, передавши дитину органу опіки та піклування для вирішення питання подальшого влаштування дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2020 року і до повноліття дитини на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу, у випадку влаштування дитини до нього.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2020 року і до повноліття дитини на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу, у випадку влаштування дитини до нього.

Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Виконком Інгулецької районної у місті ради, юридична адреса: вул. Гірницької Слави, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: Карпівська сільська рада як орган опіки та піклування, юридична адреса: Дніпропетровська область, Широківський р-н, с. Карпівка, вул. Центральна, 97-а, .

Дата складання повного тексту судового рішення 29 грудня 2020 року.

Суддя О.В. Алексєєв