ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7631/20 Справа № 209/1349/20 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю АВС БІЛД СЕРВІС,

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року та додаткове рішення того ж суду від 17 липня 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю АВС БІЛД СЕРВІС про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2020 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю АВС БІЛД СЕРВІС про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю АВС БІЛД СЕРВІС про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС БІЛД СЕРВІС" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.06.2018 року по 16.04.2020 року в сумі 58671 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот сімдесят одну) гривень 29 копійок. Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена без утримання податків та обов`язкових платежів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС БІЛД СЕРВІС" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 1000 грн (одна тисяча грн).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС БІЛД СЕРВІС" - відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС БІЛД СЕРВІС" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року доповнено резолютивну частину рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС БІЛД СЕРВІС" про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди шостим абзацем наступного змісту:

Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 заробітної плати, але не більше ніж за один місяць».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року внесено виправлення в рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.07.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС БІЛД СЕРВІС" про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди.

Викладено абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС БІЛД СЕРВІС" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулуза період з 05.06.2018 року по 16.04.2020 року в сумі 61636 (шістдесят одна тисяча шістсот тридцять шість) грн. 14 коп. Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена без утримання податків та обов`язкових платежів."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ АВС БІЛД СЕРВІС на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. в іншій частині рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі ТОВ АВС БІЛД СЕРВІС просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року та додаткове рішення того ж суду від 17 липня 2020 року по справі №209/1349/20 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ АВС БІЛД СЕРВІС про стягнення компенсації заробітної плати за час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У відзиві ТОВ АВС БІЛД СЕРВІС на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року по справі №209/1349/20 у повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу ТОВ АВС БІЛД СЕРВІС на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року та додаткове рішення того ж суду від 17 липня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ АВС БІЛД СЕРВІС підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зумовленого незаконним звільненням з посади, за період з 05.06.2018 року по 16.04.2020 року узгоджуються з вимогами справедливості та захисту порушених прав працівника, як більш незахищеної сторони трудових відносин, а тому стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь позивача.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працювала оператором по диспетчерському обслуговуванню ліфтів аварійно диспетчерського центру з 01.11.2016 року до 05.06.2018 року на підприємстві ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" згідно з наказом № 84-к від 01.11.2016 р., а наказом № 69-к від 05 червня 2018 р. вона була звільнена з посади оператора, у зв`язку зі скороченням штату працівників згідно з п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.11-12,74).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС БІЛД СЕРВІС", про поновлення на роботі задоволено повністю. Визнано незаконним та скасований наказ ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" № 69-К від 05.06.2018 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі в ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" на посаді оператора по диспетчерському обслуговуванню ліфтів аварійно диспетчерського центру (а.с.41-43).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.03.2018 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2018 року було залишено без змін (а.с.17-19).

Наказом № 98-к від 16.04.2020 року скасовано наказ ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" №69-к від 05.06.2018 року в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді оператора з диспетчерського обслуговування ліфтів ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" (а.с.16).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" про визнання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2019 року по справі №209/1944/18 таким, що не підлягає виконанню (а.с.9-10).

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 34 Постанови пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів, роз`яснити судам, що стосовно до правил ст. 24 КзпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим органом про це наказу.

Отже, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2018 року було поновлено ОСОБА_1 на роботі в ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" на посаді оператора по диспетчерському обслуговуванню ліфтів аварійно диспетчерського центру, а ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" .

12.10.2018 року підприємством було видано наказ №115-К про поновлення позивача на роботі на посаді оператора диспетчерського обслуговування ліфтів, отже відповідач добровільно виконав рішення суду і видав наказ про скасування наказу ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" №69-К від 05.06.2018 року в частині звільнення ОСОБА_1 і поновив її на роботі(а.с.44)

Як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" №115-К про поновлення її на роботі на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2018 року про що було складено акт від 16.10.2018 року.

Однак, допитані у судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначили, що ОСОБА_1 відмовилась від отримання копії даного наказу та від надання трудової книжки для оформлення поновлення на роботі.

Після цього, 16.10.2018 року наказ №115-к від 12.10.2018 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 було направлено поштою на її адресу проживання (а.с.45).

Проте, позивач жодного разу не прийшла до роботодавця до 16.04.2020 року з метою оформлення її поновлення на роботі та продовження виконання роботи.

ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" неодноразово надсилав вимоги позивачу про надання пояснень стосовно відсутності на робочому місці та вимагав надати трудову книжку для оформлення поновлення на роботі.

Так, 22.10.2018 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу про надання пояснень стосовно відсутності на робочому місці в період з 17.10.2018 року по 19.10.2018 року та надання трудової книжки для внесення записів про поновлення на роботі (а.с.49,50).

26 жовтня 2018 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу про надання пояснень стосовно відсутності на робочому місці в період з 17.10.2018 року по 19.10.2018 року та з 22.10.2018 року по 26.10.2018 року та надання трудової книжки для внесення записів про поновлення на роботі (а.с.52). Даний лист був отриманий ОСОБА_1 20.11.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.53).

02 листопада 2018 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу про надання пояснень стосовно відсутності на робочому місці в період з 17.10.2018 року по 19.10.2018 року та з 22.10.2018 року по 26.10.2018 року, з 29.10.2018 року по 02.11.2018 року та надання трудової книжки для внесення записів про поновлення на роботі (а.с.55,56). Даний лист повернений у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

16 листопада 2018 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу про надання пояснень стосовно відсутності на робочому місці в період з 17.10.2018 року по 19.10.2018 року та з 22.10.2018 року по 26.10.2018 року, з 29.10.2018 року по 02.11.2018 року, з 12.11.2018 року по 16.11.2018 року та надання трудової книжки для внесення записів про поновлення на роботі (а.с.58,59). Даний лист отриманий стягувачем також не був.

Тобто, станом до 16.04.2020 року ОСОБА_1 жодного разу не прийшла на роботу та не надала трудової книжки ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" для оформлення поновлення її на роботі, зловживаючи таким чином своїми правами .

Тоді як, ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" зробив всі можливі дії для поновлення порушених прав позивача та поновлення її на роботі.

Отже, ТОВ "АВС БІЛД СЕРВІС" після прийняття рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2018 року було прийнято в добровільному порядку 12.10.2018 року наказ про поновлення позивача на роботі, а тому вимушеного прогулу з 12.10.2018 року у позивача не було.

Отже, стягуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.10.2018 року по 16.04.2020 року, суд першої інстанції прийшов до не правильного висновку що відповідачем порушені права позивача,оскільки вважає що наказ про поновлення на роботі від 12.10.2018 року був винесений до вступу рішення суду першої інстанції від 11.10.2018 року в силу , оскільки відповідно до вимог вимог ст.235 КзпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Посилання суду першої інстанції на правові висновки Дніпровського апеляційного суду у постановах від 01.10.2019 року та від 15.04.2020 року, є неправомірними, оскільки не підлягають доказуванню саме встановлені судовими рішеннями обставини справи, а не правові висновки про застосування норм права.

Також, помилковими є посилання суду першої інстанції на те, що оскільки рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2018 року не було вирішено питання про негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, тому ухвалене рішення суду про поновлення на роботі не свідчить про наявність у працівника обов`язку про його негайне виконання в частині поновлення на роботі, яке не було допущено до негайного виконання та не набрало законної сили.

Разом з тим, у постанові Великої палати Верховного Суду від 08.11.2019 року по цивільній справі №711/8138/18 встановлено, що аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

З урахуванням зазначеного, судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 235 КзпП України та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.10.2018 року по 16.04.2020 року, оскільки застосування положень ст. 236 КзпП України і стягнення середнього заробітку здійснюється саме за час затримки виконання роботодавцем рішення суду про поновлення на роботі, у разі наявності вказаних обставин невиконання.

Тоді як, даних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання роботодавцем рішення суду позивачем заявлено не було.

При цьому, затримки з боку відповідача щодо виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2018 року про поновлення не було, оскільки наступного дня 12.10.2018 року вже було видано наказ №115-К про поновлення на роботі позивача.

А тому, судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 235 КзпП України та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.10.2018 року по 16.04.2020 року, а не за затримку виконання рішення суду.

Окрім того, суд першої інстанції при визначенні суми вимушеного прогулу без утримання податків та зборів врахував виплачений відповідачем середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.06.2018 року по 12.10.2018 року у сумі 2366,12 грн. з урахуванням утримання податків та зборів, а суму виплаченої відповідачем вихідної допомоги додатково утримав податки та збори.

Дана сума залишку компенсації середнього заробітку за вимушений прогул була сплачена відповідачем 20.11.2018 року у сумі 2366,12 грн., що підтверджується випискою з власного карткового рахунку позивача, відомістю про нарахування коштів від 01.11.2018 року та платіжним дорученням №4765 від 20.11.2018 року.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди не вбачається.

Доводи ОСОБА_1 , що суд першої інстанції не врахував, що внаслідок дій відповідача вона була позбавлена можливості реалізації свого права своєчасного виходу на пенсію та вказане посилило її душевні страждання й з урахуванням розумності і справедливості моральна шкода повинна складати 50 000,00 грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених фактів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АВС БІЛД СЕРВІС задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року та додаткове рішення того ж суду від 17 липня 2020 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю АВС БІЛД СЕРВІС про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АВС БІЛД СЕРВІС задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року та додаткове рішення того ж суду від 17 липня 2020 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю АВС БІЛД СЕРВІС про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова