Номер провадження: 22-ц/813/6324/20
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В, Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, на рішення Київського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Васильків О.В. 22 листопада 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У серпні 2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_2 з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 15 000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дати подання позову і до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 15 000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дати подання позову і до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем вона має неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з позивачем. Позивач зазначила, що відповідач інших утриманців не має, є працездатним, має чималу заробітну плату та доходи як підприємець, в зв`язку із чим може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. /п`ятнадцать тисяч гривен/, щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з 28 серпня 2019 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. /п`ятнадцать тисяч гривен/, щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з 28 серпня 2019 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що розмір аліментів є необгрунтованим, оскільки довідка про заробітну плату відповідача датована 2014 роком, та на момент подачі позову (серпень 2019 року) втратила свою актуальність, батьківство між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , батьком якої у свідоцтві про народження вказана інша людина, - не встановлено. Крім того, на утриманні апелянта знаходяться ще п`ятеро дітей, що також мало бути враховано судом при визначенні розміру аліментів.

Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 08 грудня 2020 року сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді питання про стягнення аліментів, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, від фактичних шлюбних відносин у сторін народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №75 від 18 лютого 2011 року, складений Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 18 лютого 2011 року. Батьками вказані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.21/.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року у справі №947/4776/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства було задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця села Ставкове Березівського району Одеської області, батьком ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Одесі Одеської області.

Визначено порядок виконання судового рішення, згідно з яким судове рішення по цій цивільній справі, після набрання ним законної сили, є підставою для компетентного органу РАЦС:

- для внесення змін до актового запису за №5381 від 03 червня 2014 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме в графі "батько" вказати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, уродженець села Ставкове Березівського району Одеської області;

- для видачі нового свідоцтва про народження дитини.

Вказане рішення суду набрало законної сили 22 вересня 2020 року.

Таким чином, сторони є батьками двох доньок, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказує, що доньки проживають із нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, що має бути стягнутий з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 15 000 грн. щомісячно на кожну дитину, суд послався на єдиний доказ, наданий позивачем - на Довідку від 08 грудня 2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду директора фірми "Адмирал-Моторс", і його заробітна плата у період з червня 2014 року по листопад 2014 року склала 210 000 грн. (тобто, по 35 000 грн. щомісячно).

При цьому, судом першої інстанції не було враховано, що позовні вимоги були заявлені 28 серпня 2019 року, а вказана Довідка датована груднем 2014 року, тобто, між моментом її видачі та пред`явленням позову пройшло майже п`ять років, а тому дані щодо заробітної плати відповідача втратили свою актуальність та не могли бути підставою задоволення позовних вимог.

Крім того, як вбачається із Довідки від 11 березня 2020 року, виданої директору фірми "Адмирал-Моторс" Фоміну О.Г., дане підприємство не веде трудову діяльність з грудня 2013 року по березень 2020 року, у зв`язку із чим заробітна плата ОСОБА_1 не нараховується.

Безпідставним є також довід позовної заяви ОСОБА_2 про те, що відповідач ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю у ТОВ Промтоварний ринок. Так, у матеріалах справи наявні три Договори (№№35,93,83) з ТОВ Промтоварний ринок на надання та обслуговування відповідачу тимчасового тогівельного місця, датовані, відповідно: 01 серпня 2010 року, 20 лютого 2010 року та 01 серпня 2010 року.

Колегія суддів зауважує, що вказані договори не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, оскільки з момента їх укладення та дня пред`явленні позову минуло дев`ять років, і доказів дійсності вказаних договорів станом на 2019 рік позивачем не надано.

Крім того, у двох договорах - №35 та №83 зазначено, що термін їх дії закінчується 01 листопада 2010 року без права продовження.

З аналогічних підстав колегія суддів вважає неналежним доказом у справі Виписку по картковому рахунку/картці ОСОБА_1 , оскільки періодом даної виписки зазначено 09 вересня 2014 року-09 грудня 2014 року, тобто, вказані дані також втратили свою актуальність станом на день подачі позову - 28 серпня 2019 року.

У зв`язку із тим, що у матеріалах справи відсутні відомості про доходи відповідача, та про наявність у останнього рухомого майна, ухвалами Одеського апеляційного суду від 16 липня 2020 року постановлено витребувати з: Південного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області (65104, м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 38 а) інформацію щодо отриманих доходів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за 2018 - 2019 роки; Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області (Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) інформацію щодо транспортних засобів, зареєстрованих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; Головного Управління пенсійного Фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул. Канатна, 83) індивідуальні відомості з реєстру застрахованих осіб про застраховану особу (форма ОК-5) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за 2018-2019 роки; Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) інформацію щодо отриманих доходів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за 2018 - 2019 роки.

Згідно відповіді, що надійшла на адресу Одеського апеляційного суду з Головного управління ДФС в Одеській області, ФОП ОСОБА_1 у 2018 році отримав дохід у розмірі 520 000 гривень, у 2019 році дохід відповідача склав 997 300 гривень. Однак, 26 жовтня 2020 року до суду апеляційної інстанції з Київської ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області було направлено уточнюючу податкову декларацію ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік, згідно якої обсяг доходу за вказаний період склав 52 000 грн., а також уточнюючу податкову декларацію ФОП ОСОБА_1 за 2019 рік, згідно якої обсяг доходу за звітний період склав 97 300 грн.

Суд критично відноситься до вказаних уточнених декларацій доходів відповідача за 2018-2019 р.р., оскільки уточнення вказаних у них даних відбулось під час розгляду справи в апеляційній інстанції, після отримання судом даних про доходи ОСОБА_1 з Головного управління ДФС в Одеській області. Згідно даних Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, на ім`я ОСОБА_1 21 вересня 2019 року зареєстрований автомобіль Mercedes-Benz CLA 250, 2015 року випуску, середня вартість якого на ринку складає від 20 000 доларів США до 30 000 доларів США. Оскільки сума доходу ОСОБА_1 , яка зазначена ним в уточненій податковій декларації, набагато менша ніж вартість придбаного автотранспортного засобу, колегія суддів при визначені розміру аліментів виходить із даних декларацій, поданих раніше.

Згідно інформації, наданої Головним Управлінням пенсійного Фонду України в Одеській області, сума заробітку ОСОБА_1 для нарахування пенсії у 2018 році становила 44 676 гривень, у 2019 році 50 076 гривень.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 належить на праві власності квартира, розташована у АДРЕСА_1 .

Крім того, колегія суддів враховує наявність у відповідача, окрім донок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ще п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, наявними у матеріалах справи (а.с.83-87).

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі стст.18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або, у відповідних випадках, законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аліменти повинні використовуватись виключно для задоволення потреб дитини, її гармонійного фізичного та духовного розгляду й не можуть слугувати для безпідставного збагачення отримувача аліментів.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи розмір доходу відповідача та наявність у нього рухомого майна, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також враховуючи, що на утриманні відповідача знаходяться ще п`ятеро неповнолітніх дітей, колегія суддів доходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги про стягнення аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а тому підлягають задоволенню частково у розмірі 6 000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення доньками повноліття.

Згідно п.п. 1-3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, що, відповідно, призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2019 року підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду, судові витрати, понесені відповідачем, які складаються із суми судового збору у розмірі 768,40 грн. за подання позову та суми судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152, 60 грн., необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 369, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2019 року змінити в частині визначення щомісячного розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 гривень, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 гривень, щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 768,40 грн. за подання позову та суми судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152, 60 грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 18 грудня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе