Справа № 944/4612/20
Провадження №2/944/1579/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0, 0664 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:3374, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дядько ОСОБА_5 , після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0, 0664 гектарів, яка розташована на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії ЛВ № 5461. 10 жовтня 2003 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_5 є його батько ОСОБА_4 . 15 квітня 2009 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким вказану земельну ділянку заповів йому. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями за законом після смерті діда є його дочки, відповідачі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Він у встановленому прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_4 , однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не прибув. Його представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Також у поданих заявах вказали, що позовні вимоги визнають.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у підготовче судове засідання учасників справи.

Частиною 1 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зважаючи на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 5461, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 2594, ОСОБА_5 на підставі рішення Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів Яворівського району від 18 листопада 1995 року № 164, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 0664 гектара, яка розташована на території Рясне-Руської сільської ради для ведення садівництва.

Відповідно до довідки Садового товариства «Порічка», виданої 28 січня 2016 року, ділянка № НОМЕР_1 в Кооперативно-садівничому товаристві «Порічка» числиться за ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки № 344 від 15 березня 2016 року, виданої Виконавчим комітетом Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, земельна ділянка площею 0, 0664 гектара, яка розташована в кооперативно-садівничому товаристві «порічка» в с. Підрясне Яворівського району Львівської області нележить ОСОБА_5 . Інформація про накладення арешту, заборони, застави на земельну ділянку в сільській раді відсутня.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є., ОСОБА_4 є спадкоємцем до спадкового майна ОСОБА_5 , спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0, 0664 гектарів, розташованої на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення садівництва.

ОСОБА_4 заповів, зокрема, ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку площею 0, 0664 гектара, яка розташована на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, цільове призначення - для ведення садівництва, що підтверджується копією заповіту зареєстрованого в реєстрі за № 168 та посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Кір П.В.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 03 травня 2010 року Рудненською селищною радою Залізничного району м. Львова.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, як описано вище, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно.

З урахуванням наведеного вище, враховуючи визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0, 0664 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:3374, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 15, 16, 1261 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 6-13, 81, 89, 258, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0, 0664 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:3374, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 24 грудня 2020 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.Б. Поворозник