Справа № 212/2155/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Козлова Ю.В.,

за участю секретаря: Машошиної Ю.О.,

представника відповідача: Артеменко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві,-

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та просила стягнути на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «КЗРК ») - 275 000 грн.

В обґрунтування вимог посилається на наступні обставини.

Так, 09 лютого 2005 року під час виконання трудових обов`язків машиніста (кочегара) котельної енергетичного цеху Відкритого акціонерного товариства «Криворізький державний залізорудний комбінат», правонаступником якого є Публічне акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» під час виконання своїх трудових обов`язків загинув її батько, ОСОБА_3 .

Внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: вона втратила рідну їй людину, яку дуже любила і поважала. Батько був дуже близькою людиною, допомагав їй у житті та у побуті, незважаючи на їх окреме проживання. Смерть батька призвела до того, що позивачка тривалий час перебуває в напруженому психічному стані, думку про його смерть не залишають її навіть до теперішнього часу. Відчуття того, що Позивач ніколи не побачить свого батька, постійно пригнічує її, що негативно позначається на психічному стані.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2020 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу ПАТ «КЗРК» було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ПАТ «КЗРК» скористався правом подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України.

22 квітня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ПАТ «КЗРК». У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. На думку відповідача, факт спричинення моральної шкоди є недоведеним, вини відповідача у нещасному випадку немає.

В судове засідання представник позивача адвокат Бутко О.О. не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, на підставі викладених в позовній заяві обставинах.

Представник відповідача ПАТ «КЗРК» Артеменко С.М. в судове засідання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що згідно п.7 Акту №8 від 16.03.2005 року про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, встановлено, що працівник ОСОБА_3 машиніст (кочегар) котельні Енергетичний цех ВАТ «КЗРК» порушив п.3.3.4,3.3.6 «Інструкції з охорони праці №9/1 машиністів (кочегарів) АОК теплосилової дільниці шахти «Родина». Тобто, саме ОСОБА_3 допустив порушення вимог законодавства з охорони праці, що призвело до настання нещасного випадку. Повні обґрунтування своїх заперечень надано відповідачем в письмовому виді та долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Статтею 29 КЗпП визначено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний:

1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження.

ОСОБА_4 , зареєструвала шлюбу з ОСОБА_5 , 19 вересня 1987 року Дзержинським відділом РАГСу м.Кривий Ріг, актовий запис №864,. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « ОСОБА_6 », що підтверджено свідоцтвом про шлюб.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, 10 лютого 2005 року, актовий запис №299, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58 років.

Згідно акту про нещасний випадок №8 від 09.02.2005 року, складений Криворізьким залізорудним комбінатом Енергетичний цех, встановлені обставини за яких стався нещасний випадок: 08 лютого 2005 року ОСОБА_3 разом з підсобним робітником ОСОБА_7 заступили на чергування у другу зміну з 19 годин 00 хвилин, 08 лютого 2005 року до 07 годин 00 хвилин 09.02.2005 року. На чергування вони приїздили о 16 годин 30 хвилин спеціальним автобусом для перевезення робітників автоколони. До початку робочої зміни ОСОБА_3 разом з підсобним робочим вживали спиртні напої, після чого приступили до робочої зміни.

09 лютого 2005 року у 05 годин 15 хвилин ОСОБА_3 був знайдений у воді резервної ємкості лицем до низу без ознак життя. Матеріалами розслідування встановлено, що смерть ОСОБА_3 наступила від механічної асфіксії, яка розвинулась внаслідок утоплення у воді при падінні в резервну ємкість.

За положеннями ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`ю, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.8 ст.36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (ч.1 ст.1168 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи нещасний випадок на підприємстві стався з ОСОБА_3 внаслідок порушення ним п.п.3.3.4, 3.3.6 інструкції з охорони праці №9/1. Згідно судового дослідження трупа ОСОБА_3 №465 від 05.03.2005 року, в крові та сечі з трупу ОСОБА_3 виявлено: в крові -1,5 проміле, в сечі -1,4 проміле етилового спирту. В акті спеціального розслідування нещасного випадку в п.3 встановлено, що 08.02.2005 машиніст (кочегар) котельні ОСОБА_3 і підсобний робітник ОСОБА_8 до початку зміни вечеряли з вживанням спиртних напоїв.

Тобто, як убачається з матеріалів справи, що під час виконання своїх службових обов`язків загиблий ОСОБА_3 перебував на робочому місці в стані алкогольного сп`янінні, що стало також грубим порушенням правил безпеки саме зі сторони ОСОБА_3 та призвело до нещасного випадку.

Згідно із ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається саме на власника або уповноважений ним орган.

Також, статтею 237-1 КЗпП визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника, що підтверджується належними доказами, згідно матеріалів справи; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що вказаний нещасний випадок стався саме з вини позивача та недотримання останнім правил техніки безпеки під час виконання трудових обов`язків, при цьому, в стані алкогольного сп`яніння. Отже, будь-яких порушень зі сторони працедавця, що могли стати в причинному зв`язку з виникнення нещасного випадку в ході судового розгляду встановлено не було.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 п.3 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови у позові покладається на позивача. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрати, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст.ст.23, 1167,1168 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Бутко Олександра Олександрович, юридична адреса: м.Кривий Ріг, пр.Гагаріна, 16/7.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», юридична адреса: 50029, м.Кривий Ріг, вул.Симбірцева, 1а, ЄДРПОУ - 00191307.

Суддя: Ю. В. Козлов