Справа №173/1475/20
Провадження №2/173/699/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Верхньодніпровського нотаріального округу Тітовський С.І., ОСОБА_2 про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2020 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності до відповідача Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог КП «Верхньодніпровське БТІ», приватний нотаріус Верхньодніпровського нотаріального округу Тітовський С.І., ОСОБА_2 .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2020 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 19.10.2020 року

Відповідачем у встановлений строк відзив на позовну заяву не наданий.

19.10.2020 року проведене підготовче судове засідання. справа призначена до розгляду в судовому засідання на 19.10.2020 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок в цілому літера А-1 площею 101.6 кв.м. з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16.07.1980 року.

В період шлюбу в них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Її чоловік ОСОБА_3 ,. отримав земельну ділянку для будівництва. На підставі рішення Верхівцевської міської ради отримав дозвіл на будівництво житлового будинку.

За життя вони з чоловіком збудували житловий будинок господарським способом, але право власності на нього належним чином не оформили.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається в тому числі і з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_3 , вона звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 05 серпня 2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність

Відповідач - представник Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутністю. Будь-яких заперечень з приводу позовних вимог не надав.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог судове засідання не з`явилися письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про одруження.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 05.08.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що підтверджується копією постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що позивач і чоловік позивача побудували вищезазначений будинок на відведеній для цього земельній ділянці. На підставі рішення виконавчого комітету Верхівцевської міської ради народних депутатів від 18.10.1995 року ОСОБА_4 , надано дозвіл на будівництво житлового будинку і підсобних приміщень, виготовлений будівельний паспорт на будинок.

Тобто побудований будинок не є самочинним будівництвом.

Проте померлий ОСОБА_3 , за життя належним чином не оформив право власності на новозбудоване домоволодіння. В свою чергу у відповідності до ст. 331 ЦК України ОСОБА_3 , набуте право власності на збудоване ним домоволодіння, оскільки будівництво є завершеним.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та неотримання (втрата) власником правовстановлюючого документу на майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_3 ,. що підтверджується копією свідоцтва про одруження, та спадкоємцем за законом першої черги та бажає прийняти спадщину після смерті чоловіка. В зв`язку з чим звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Іншим спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , є його син, третя особи: ОСОБА_2 який також подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 82/2019.

01.11.2019 року між позивачем і ОСОБА_2 , був укладений договір про поділ спадкового майна, згідно якого сторони домовились, що у власність ОСОБА_1 ,. переходить житловий будинок по АДРЕСА_1 ,а у власність ОСОБА_2 ,. переходить автомобіль CHEVROLET, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Таким чином спадкоємці за законом самі, в добровільному порядку, розподілили спадкове майно.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем - позивачем ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок в цілому літера А-1 площею 101.6 кв.м. з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Верхньодніпровського нотаріального округу Тітовський С.І., ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок, в цілому літера А-1 площею 101.6 кв.м. з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на присадибній земельній ділянці площею 0.1000 га., по фактичному користуванню після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4

Витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 19.10.2020 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР : 22.10.2020 року

Дата набрання законної сили: 19.11.2020 року