Справа № 161/6008/20
Провадження № 6/161/661/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Денисюка І.В.,

головного державного виконавця Постоловського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьк подання головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловського Романа Олеговича про примусове проникнення до житла боржника,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловський Р.О. звернувся в суд з поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №63044181 з виконання виконавчого листа №161/6008/20 виданого 11.09.2020 року про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди та надати доступ у квартиру АДРЕСА_1 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж й відповідно усунення та ліквідації причин затоплення квартири АДРЕСА_2 .

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 16.09.2020 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Боржником отримано вказану постанову відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, факт обізнаності про наявність відкритого виконавчого провадження № 63044181 підтверджується у скарзі на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 16.10.2020 року поданою боржником ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

З метою перевірки виконання рішення суду державним виконавцем 02.10.2020 року, 12.10. 2020 року. 13.11.2020 року, здійснено вихід за адресою АДРЕСА_3 , однак рішення суду залишилось не виконаним, про що складено акти.

Під час проведення виконавчих дій до участі у виконавчому провадження залучалась працівники ЖКП № 3. Комісією у складі головного інженера ОСОБА_2 , заступника директора ОСОБА_3 майстра поточного ремонту ОСОБА_4 , майстра дільниці ОСОБА_5 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 складено акт огляду стояків холодного водопостачання та стояка із рушникосушкою у квартирах АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 12.10.2020 року. Згідно акту причин підтоплення квартири АДРЕСА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 не встановлено та після направлення зразків води на обстеження і встановивши, що вона є каналізаційною в черговий раз запропоновано надати доступ працівникам ЖКП № 3 до загально будинкового каналізаційного стояка в квартири АДРЕСА_5 .

Боржник ухиляється від самостійного виконання рішення суду та не надає доступ для обстеження водопровідно-каналізаційних мереж і усунення та ліквідації причин затоплення квартири АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, керуючись ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, головний державний виконавець просить з метою проведення виконавчих дій надати, стягувачу ОСОБА_7 , понятим та членам комісії ЖКП № 3 дозвіл про примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Державний виконавець в судовому засідання подання підтримав з підстав у ньому викладених та просив задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає до часткового задоволення.

Суд встановив, що на примусовому виконанні головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловського Романа Олеговича перебуває виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 11 вересня 2020 року про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди та надати доступ у квартиру АДРЕСА_1 з метою встановлення причин затікання та обстеження водопровідно-каналізаційних мереж й відповідно усунення та ліквідації причин затоплення квартири АДРЕСА_2 .

Постановою головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловського Романа Олеговича від 16 вересня 2020 року на примусове виконання виконавчого листа відкрито виконавче провадження.

16.09.2020 року дана постанова була направлена державним виконавцем для відому та виконання. Боржник рішення суду самостійно не виконала в установлений виконавцем десятиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Документального підтвердження виконання рішення на адресу Відділу від боржника не надходило.

02.10.2020 року, 06.11.2020 року державним виконавцем Штань В.Ю. надіслано вимогу , якою зобов`язано боржника ОСОБА_8 протягом 10 робочих днів виконати рішення Луцького міськрайонного суду.

Державним виконавцем 02.10.2020 року, 12.10. 2020 року. 13.11.2020 року, здійснено вихід за адресою АДРЕСА_3 , однак рішення суду залишилось не виконаним, про що складено акти.

Конституцією України кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.1 ст.30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п.1 ст.1 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага (рішення Конституційного Суду України у справі №1-18/2011 від 31 травня 2011 року).

З метою виконання рішення суду у процесуальних законах України передбачено одним із заходів, спрямованих на своєчасне виконання судового рішення, проникнення до житла боржника з метою проведення виконавчих дій, а тому вимоги державного виконавця до боржника щодо надання доступу до житла для проведення виконавчий дій у рамках виконавчого провадження ґрунтуються на приписах Закону України «Про виконавче провадження».

В силу ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець, серед іншого, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження») та має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи.

Відповідно до ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Згідно з п.4 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Представленими суду документами підтверджується описані в подані обставини щодо наявності виконавчого провадження та ухилення боржника від виконання рішення суду, що, зокрема, стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Суд встановив, що приватним виконавцем доведено до відома боржника про наявність виконавчого провадження №63044181. У доданих до подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника копіях документів наявні відомості про направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження за вказаною у виконавчому документі адресою, що дає підстави дійти висновку про обізнаність боржника щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, боржником за яким він є. Також на адресу боржника неодноразово направлялись повідомлення приватного виконавця про заплановані виконавчі дії, які боржник ігнорував. З матеріалів справи вбачається, що доступу приватному державному виконавцю до квартири за адресою: АДРЕСА_3 боржник не надав, про що складено відповідні акти.

Крім того, звернення боржника ОСОБА_1 із скаргою на дії головного державного виконавця до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), свідчить про те, що боржнику було достеменно відомо про наявність виконавчого провадження №63044181.

Такі дії боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа, що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов`язковості судових рішень. Державним виконавцем надані переконливі докази, які свідчать про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

З урахуванням встановлених обставин та несвоєчасного виконання божником судового рішення, вчинення виконавцем всіх необхідних виконавчих дій, що не мали ефективного результату, суд дійшов висновку про задоволення подання державного виконавця на примусове проникнення до житла боржника.

Разом з тим, суд прийшов до висновку про відмову надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника стягувачу, понятим та членам комісії ЖКП №3, оскільки ч.2 ст. 14 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 175, 260, 439 ЦПК України, ст.18 Закону України Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В :

Подання головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловського Романа Олеговича про примусове проникнення до житла боржника задовольнити частково.

Надати дозвіл головному державному виконавцю Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Постоловському Роману Олеговичу примусово проникнути до житла боржника ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 з метою проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа, виданого 11 вересня 2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дію та відшкодування майнової шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 22 грудня 2020 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк