Справа № 691/887/20
Провадження № 2/691/449/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла його баба ОСОБА_2 , після якої відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та права на земельну частку (пай), розміром 2,78 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області та перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлистунівське». Вказане право на земельну частку (пай) належало ОСОБА_2 , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0201672, зареєстрованого 29 жовтня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай)за № 335. В 1998 році його баба ОСОБА_2 поїхала гостювати до родичів, а він залишився проживати в її будинку та наглядати за її господарством, після смерті баби ОСОБА_2 він продовжив проживати в її будинку, при цьому користувався її майном, зокрема предметами домашньої обстановки і будинком, а потім частину речей перевіз до себе додому та користується до цього часу. Заяву про прийняття спадщини після смерті баби не подавав, оскільки фактично вступив в управління майном. Згодом дізнався, що у померлої був сертифікат на право на земельну частку(пай). Щоб оформити право власності на спадкове майно, 06.11.2019 року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок та право земельну частку (пай) померлої заповітом не охоплене. Враховуючи викладене, просив суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що він ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай), площею 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області та перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлистунівське», в порядку спадкування за законом, після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала право на земельну частку (пай) на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧР № 0201672.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача, повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Донецьку, померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого 09.11.1998 року Будьонівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис №1072.

ОСОБА_2 є бабою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами, доданими до матеріалів справи.

Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок та земельну частку (пай), яка розташована в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області та перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлистунівське». Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок та право земельну частку (пай) померлої заповітом не охоплене.

Відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства, судом розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом вони породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Однією із позовних вимог позивача ОСОБА_1 є встановити факт, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що йому необхідно для виникнення особистих майнових прав, а саме: реалізації своїх спадкових прав.

Згідно довідки виконавчого комітету Хлистунівської сільської ради Городищенського району, Черкаської області № 1547 від 24.10.2019 року, ОСОБА_2 , до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею постійно проживав без реєстрації з 1997 року та вів спільне господарство до дня її смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті ОСОБА_1 продовжив користуватися домогосподарством, земельною ділянкою та майном. Інші особи в будинку не були зареєстровані та не проживали.

Таким чином, враховуючи визнання учасниками справи вказаного факту, за відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, суд, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та вважає, що позов у даній частині підлягає до задоволення.

Щодо вимог в частині визнання права власності, то, відповідно до листа Відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 235/101-19 від 24.10.2019 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи, на ім`я ОСОБА_2 був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Хлистунівське» Серії ЧР № 0201672, реєстраційний номер 335 від 29.10.1997 р. Вказаний сертифікат на право на земельну частку не отриманий власником(є не витребуваним) і знаходиться у Відділі у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Таким чином, з вище викладеного вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя належало право на земельну частку (пай), площею 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області та перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлистунівське», згідно Сертифікату Серії ЧР № 0201672.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тобто, у даному випадку, до відносин, що виникли, необхідно застосовувати правила діючого на той час ЦК УРСР.

Згідно ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР , онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до листа завідувача Городищенської держнотконтори ОСОБА_3 спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена за № 381/2019, свідоцтва про право на спадщину по даній спадковій справі не видавались, оскільки ОСОБА_1 фактично вступив в управління і володіння спадковим майном.

Як було зазначено вище, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є внуком померлої ОСОБА_2 , тобто є спадкоємцем останньої за законом першої черги.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 спадщину після баби ОСОБА_2 прийняв.

З огляду на вище викладене, з урахуванням того, що представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, за відсутності відмови позивача від прийняття спадщини, ОСОБА_1 , який, відповідно до положень ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР, є спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 328 ЦК України, має право набути право власності на вищезгадане спадкове майно, оскільки це прямо передбачено чинним законодавством.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, постановою ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву задоволити. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованим та проживаючим по АДРЕСА_2 , право на земельну частку (пай), площею 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради, Городищенського району, Черкаської області та перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлистунівське», в порядку спадкування за законом, після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала право на земельну частку (пай) на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧР № 0201672.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.12.2020 року.

Суддя В. О. Черненко