Справа №2-9900/09
Провадження №.6/522/863/20
УХВАЛА

22 грудня 2020 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Акрабової Ольги Миколаївни про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні) по цивільній справі №2-9900/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року позов Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.03.2012 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року залишено без змін.

08.10.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Акрабова О.М. звернулася до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій зазначила, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року по справі №2-9900/09, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.03.2012 року, задоволено позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції, та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції заборгованість по зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору №014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року в сумі 2 922 970,30 грн. та судові витрати в сумі 1 952,00 грн. 12.10.2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки відступив право вимоги за Іпотечним договором від 18.05.2007 року ПАТ «Юнекс Банк». 12.10.2016 року ПАТ «Юнікс Банк» відповідно до Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором відступило право вимоги ТОВ «Стандард Фінанс Групп». В свою чергу, 12.10.2016 року ТОВ «Стандард Фінанс Груп» відповідно до договору відступлення права вимоги №12-10/16 та Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором відступило права вимоги ОСОБА_1 . Заявник вважає, що на теперішній час ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» втратив право вимоги до ОСОБА_2 у зв`язку з відступленням права вимоги третім особам, у зв`язку з чим звернулася до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду 20.10.2020 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Акрабової О.М. про заміну сторони виконавчого провадження прийнято до провадження та призначено судове засідання на 26.10.2020 року.

У судове засідання призначене на 26.10.2020 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 26.11.2020 року.

Розгляд справи призначений на 26.11.2020 року відкладено на 17.12.2020 року у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. на лікарняному.

У судове засідання призначене на 17.12.2020 року ОСОБА_1 не з`явилася, представником адвокатом Акрабовою О.М. надано суду заяву, в якій просила для повного та всебічного розгляду справи долучити до матеріалів справи письмові докази. Заяву просила розглядати за її відсутністю та без фіксації судового засідання.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, представник адвокат Прядко А.О. 17.12.2020 року на електрону адресу суду надала заяву, в якій просила відкласти розгляд справи у зв`язку з зайнятістю в суді апеляційної інстанції.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про заміну позивача (стягувача) не перешкоджає розгляду цього питання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 22.12.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні), суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року позов Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції заборгованість по зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору №014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року в сумі 2 922 970,30 грн. і судові витрати в сумі 1 952,00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.03.2012 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року залишено без змін.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2014 року видано дублікати виконавчих листів по справі №2-9900/09 та поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчих листів по зазначеній справі строком на один рік.

Приморським районним судом м.Одеси було видано дублікати виконавчих листів по зазначеній справі, які в подальшому були передані на виконання до Відділів виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2015 року державним виконавцем ВДВС Кілійського районного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-9909/09, виданого 14.02.2014 року Приморським районним судом м.Одеси, про стягнення на користь ООД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 2 922 970,00 грн., за яким боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Станом на момент звернення до суду з зазначеною заявою, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Також з матеріалів справи вбачається, що 12.10.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Юнекс Банк» укладено Договір відступлення права вимоги та Договір про відступлення права вимоги за договором Іпотеки, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило права вимоги за кредитним договором №014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року, укладений між Банком та ОСОБА_2 , ПАТ «Юнекс Банк».

В подальшому, 12.10.2016 року між ПАТ «Юнекс Банк» та ТОВ «Стандард Фінанс Групп» укладено Договір відступлення права вимоги та Договір про відступлення права вимоги за договором Іпотеки, відповідно до умов якого ПАТ «Стандард Фінанс Групп» відступило права вимоги за кредитним договором №014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , ТОВ «Стандард Фінанс Групп».

В свою чергу, 12.10.2016 року ТОВ «Стандард Фінанс Групп» уклало з ОСОБА_1 Договір про відступлення прав вимоги №12-10/16 та Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором, відповідно до умов якого, до ОСОБА_1 перейшли права вимоги за кредитним договором №014/0077/85/74991 від 17.05.2007 року,укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та боржником ОСОБА_2 .

З представлених заявником документів вбачається, що ОСОБА_1 набула право вимоги за судовим рішенням ухваленим у даній справі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

З врахуванням викладеного, заявник правомірно та обґрунтовано звернувся до суду з даною заявою, яка підлягає задоволенню з метою можливості виконання рішення суду та захисту законних прав та інтересів стягувача.

Відповідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в Постанові від 20.11.2013 року (справа №6-122цс13), виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Для правонаступника усі дії, вчиненні до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч.5 ст.442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду з даною заявою з метою можливості виконання рішення суду та захисту законних прав та інтересів стягувача.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 6 Конвенції проголошує право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових аспектів до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось на шкоду однієї зі сторін. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення суду, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греціїї» (980-079) від 19 березня 1997 року). Права особи вважаються захищеними після повного виконання рішення суду.

Статтею 124 Конституції України передбачено, судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

З аналізу статей 512-518 Цивільного кодексу України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 Цивільного кодексу України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги.

Зазначені доводи висловлені Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 11.09.2018 року у справі №909/968/16 провадження №12-97гс18.

При вирішенні питання щодо розгляду заяви представника ОСОБА_2 адвоката Прядко А.О. про відкладення розгляду справи, суд враховує, що це вже друге таке його аналогічне клопотання, та враховуючи, що суд вже задовольняв таке клопотання, тому повторна неявка, враховуючи строки розгляду данної заяви, не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву представника ОСОБА_1 адвоката Акрабової О.М. обґрунтованою, заявленою на законних підставах, а тому такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 260, 261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, ст.ст.11, 512, 514, 520 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Акрабової Ольги Миколаївни про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні) по цивільній справі №2-9900/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року по справі №2-9900/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом, а саме: з Публічного акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду виготовлено 22 грудня 2020 року.

Суддя Л.В.Домусчі