Справа № 303/1765/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 вересня 2020 року (у складі судді Гутій О.В.) за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі-Банк) звернувся до суду з позовом у квітні 2020 р.

Просив стягнути з відповідача на скою користь заборгованість за кредитним договором № MKH0GA00000201 від 19.03.2007 р. у розмірі 471 688,64 грн.

На обґрунтування указав, що між сторонами було укладено кредитний договір № MKH0GA00000201 від 19.03.2007 р., відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 14 545 доларів США на термін до 17.03.2017 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

Банк виконав узяті на себе зобов`язання і надав позичальнику грошові кошти визначені договором, проте відповідач не виконував належним чином узяті на себе зобов`язання, відтак станом на 13.02.2020 р. у нього утворилася заборгованість усього в розмірі 471 688,64 грн., яка складається із: 69 282,92 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 145 401,21 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 6 283,44 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 721,07 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 вересня 2020 р. позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № MKАH0GA00000201 від 19.03.2007 у розмірі 255 967,57 грн., що складається із: 69282,92 грн. заборгованість за тілом кредиту; 145 401,21 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 6283,44 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 35 000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також 3839,51 грн. у відшкодування судового збору.

Банк просить скасувати це рішення у частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким позовні вимоги Банку задовольнити.

Тобто, судове рішення оскаржується Банком лише в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 215 721,07 грн.

Позиція Банку зводиться до того, що суд першої інстанції, встановивши, що Банк надав позичальнику кредит, а останній його не повернув, а також не надав заперечень щодо стягнення пені чи клопотання про зменшення розмірі пені, не мав підстав відмовляти у стягненні пені в повному обсязі.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Усі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Задовольняючі позовні вимоги частково, суд виходив із того, що заявлений позивачем до стягнення розмір пені в сумі 250 721,07 грн. значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру пені до 35 000 грн.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Як видно з матеріалів справи між сторонами 09.08.2006 р. було укладено кредитний договір відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 14 545 доларів США на термін до 17.03.2017 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.8-10). Також у матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.3-4, 5-7).У березні 2007 р. позичальником було написано заяву про зміну валюти кредиту (а.с.11).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо зменшення розміру пені відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України.

Згідно з частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з правовою позицію, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі N 6-100цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що на підставі положень статті 551 ЦК України суд першої інстанції, обґрунтовано зменшив розмір неустойки у вигляді пені оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Так із матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитом (тілом кредиту), заборгованість по відсотках за користування кредитом і заборгованість по комісії за користування кредитом усього складає 220 967,57 грн., із яких тіло кредиту 69 282,92 грн. Натомість, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором складає 250 721,07 грн.

Тобто лише сама неустойка є значно більшою за інші складові кредитної заборгованості, що є достатньою підставою для зменшення її розміру з ініціативи суду.

У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги, оскільки не спростовують висновку суду першої інстанції.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного та враховуючи межі доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржене рішення належить залишити без змін. Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 вересня 2020 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 31.12.2020 р.

Судді: