Провадження 4-с/127/116/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участю: секретаря судового засідання Горденко Г.О.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника адвоката Герасимишеної Т.В.,

державного виконавця Дячука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії/бездіяльність Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), заінтересована особа ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 , не зміг отримати суми своєї пенсії по інвалідності та державну соціальну допомогу на малолітніх дітей з рахунку, який відкритий у AT КБ «Приватбанк», він звернувся до зазначеної банківської установи з відповідним зверненням щодо причин невидачі йому коштів.

28.10.2020 року працівником AT КБ «Приватбанк» Бесараба С.С. повідомлено, що на його рахунок у банку за постановами державного виконавця накладений арешт, для підтвердження чого банк надіслав на його електронну адресу копії цих постанов.

Так, постановою від 10.08.2020 року з виконання постанови б/н, виданої 31.07.2020 року Замостянським відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (виконавче провадження № 62775864) про стягнення штрафу в сумі 1700 грн. накладений арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Постановою від 02.10.2020 року з виконання постанови б/н, виданої 21.08.2020 року Замостянським відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (виконавче провадження № 62878209) про стягнення штрафу в сумі 3400 грн. також закладений арешт на кошти боржника, яким також визначений ОСОБА_1 .

Скаржник зазначає, що хоча в даних постановах відсутня посада та прізвище виконавця, який виніс постанови, ним було з`ясовано, що їх виніс старший державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячук В.В.

Скаржник вважає зазначені постанови державного виконавця Дячука В.В. неправомірними та такими, що порушують його права і свободи, оскільки постанова від 31.07.2020р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн. та постанова від 21.08.2020р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 3400 грн. були винесені державним виконавцем при виконанні виконавчого листа № 127/30529/18, виданого 17.07.2020р. Вінницьким міським судом Вінницької області про відібрання у ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повернення його матері ОСОБА_2 за місцем її проживання у виконавчому провадженні № 62604161.

Зазначене виконавче провадження № 62604161 постановою державного виконавця від 21.09.2020р. закінчено, оскільки виконавчий документ виконано фактично, а постанови про стягнення з боржника витрат і штрафів вирішено винести в окреме провадження.

У п. 2 зазначеної постанови від 21.09.2020р. постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення, однак державний виконавець Дячук В.В. вимоги Закону та своєї постанови не виконав, вище вказану постанову до AT КБ «Приватбанк» не направив.

Крім того, скаржник зазначає, що законодавством України не передбачено винесення постанов в окреме провадження, зокрема про стягнення штрафів.

Вказані рішення державного виконавця щодо накладення арештів на кошти, які знаходяться на його рахунку у банку, на який надходять суми його пенсії по інвалідності та державна соціальна допомога на малолітніх дітей суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження», що й стало підставою для звернення до суду із даною скаргою.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Герасимишена Т.В., в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Надала до суду письмову заяву про розгляд скарги за її відсутності, скаргу ОСОБА_1 просила залишити без розгляду, посилаючись на обставини, викладені у її письмовому відзиві.

Представник ДВС просив скаргу залишити без розгляду, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та виконавчих проваджень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Як стверджував скаржник та його представник, а також вбачається з матеріалів скарги, про оскаржувані постанови про арешт коштів боржника від 10.08.2020 року по виконавчому провадженню №62775864 та від 02.10.2020 року по виконавчих провадженнях № 62878209 і № 63090270, винесені державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дячуком В.В., скаржнику стало відомо 28.10.2020 року.

Відповідно до штампу Вінницького міського суду Вінницької області про отримання, скаржник звернувся до суду із даною скаргою 18.11.2020 року, тобто на 20 день, з дня, коли йому стало відомо про порушення його прав.

Згідно із ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 123 ЦПК України).

Статтею 124 ЦПК України визначено закінчення процесуальних строків.

Згідно із ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом враховано, що не завжди державний виконавець здійснює передбачену відповідним законом дію або приймає постанову у виконавчому провадженні у визначений строк.

З матеріалів скарги вбачається, що про існування оскаржуваних постанов скаржнику стало відомо 28.10.2020 року. Таким чином, десятиденний строк на оскарження рішення, дії державного виконавця, обчислюється з моменту коли ОСОБА_1 дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права.

Отже, в даному випадку, строк на вчинення процесуальної дії закінчився 09 листопада 2020. Скарга подана до суду скаржником 18 листопада2020, тобто із пропуском встановленого законом процесуального строку. Таким чином, згідно із ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії скаржником втрачено.

Скаржником до суду не подавалось клопотання про поновлення строку для звернення із скаргою на дії державного виконавця. Доказів поважності причин пропуску процесуального строку встановленого законом суду не надано.

Суд звертає увагу заявника на те, що пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила ст. 127 ЦПК України.

На зазначене вище також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами від 03.06.2016) та інформаційному листі № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі».

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними права не допускається.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи, зокрема, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом строки.

Дотримання строку звернення до суду із скаргою є однією з умов для реалізації права, вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у відносинах.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про залишення скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. ст. 124, 126, ч. 1 ст. 127, ст. ст. 258-260, ст. ст. 353, 354, ч. 1 ст. 447, ч. 1 ст. 449 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), заінтересована особа ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.12.2020 року.

Суддя: