Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"23" грудня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу серії АВН №157563, посвідченого 07.10.2000 року державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г. за реєстраційним номером І-І3І2, вона є власницею будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до домової книги у вказаному будинку зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 , який з 2014 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 , яка діє на підставі ордеру серії ДН №005341 від 12.09.2020 року, у судове засідання не з`явилися, надали відповідні заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу серії АВН №157563, посвідченого 07.10.2000 року державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г. за реєстраційним номером І-І3І2, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 ., що також підтверджується реєстраційним свідоцтвом Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 20.10.2000 року.

Як вбачається з копії домової книги вказаного домоволодіння та інформаційної довідки Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №100-99.02-02805 від 08.10.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 27.10.2000 року по теперішній час.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , але тривалий час у будинку не проживає, що підтверджується актом від 22.09.2020 року, складеним комісією під головуванням квартального округу №3 ОСОБА_4 за участі сусідів.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки, та підтвердили, що ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 не мешкає з 2000 року, його особисті речі у будинку відсутні.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже відповідач є членом родини позивача (сином), з 2014 року у будинку не проживає, його особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт