Провадження № 22-ц/802/1282/20 Категорія: 37 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 10 серпня 2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспортного засобу № 44/17-Т/Вл, згідно умов якого товариство взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

Позивач вказував, що 08 серпня 2018 року по вул. Овочевій, 3 в м. Луцьку Волинської області сталася ДТП за участю автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунка-фактури № 748/1 від 22 серпня 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 251 668 грн 44 коп., а тому відповідно до умов договору страхування дану суму було відшкодовано потерпілій особі.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі ПрАТ «СГ «ТАС») за полісом № АМ 7779190 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте, на вимогу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вказане товариство виплатило страхове відшкодування у розмірі 97 761 грн 71 коп.

Ураховуючи наведене, позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зменшивши позовні вимоги, просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 153 906 грн 73 коп., як відшкодування витрат, заподіяних позивачу, а також понесені по справі витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2020 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», покликаючись на неправильну оцінку судом зібраних доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подавав.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 29 грудня 2020 року - дата складення повного судового рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 як винна у ДТП особа, застрахував свою цивільно-правову відповідальність і ПрАТ «СГ «ТАС» відшкодувало матеріальну шкоду у повному обсязі позивачу, а тому відповідач не несе відповідальності за таку шкоду, у зв`язку з чим вважав, що підстави для задоволення позову відсутні.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 серпня 2017 року між позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспортного засобу № 44/17-Т/Вл, згідно умов якого товариство взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с.6-11).

08 серпня 2018 року по вул. Овочевій, 3 в м. Луцьку Волинської області сталася ДТП за участю автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунка-фактури № 748/1 від 22 серпня 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 склала 251 668 грн 44 коп. (а.с.16).

Як вбачається з страхового акту № 006.01095118-1 від 10 серпня 2017 року, позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 251 668 грн 44 коп. на підставі страхового акту (а.с.15-16).

Згідно платіжного доручення № 9730316 від 10 вересня 2018 року ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 251 668 грн 44 коп. (а.с.14).

ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило позивачу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно платіжних доручень № 113516 від 19 грудня 2018 року та № 68451 від 18 грудня 2019 року страхове відшкодування у розмірі 97 761 грн 71 коп. (а.с.99-100).

Невідшкодованою залишилася сума у розмірі 153 906 грн 73 коп.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля марки автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом № АМ 7779190 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та полісу повний автозахист № AZ11-877902.

Отже, ПрАТ «CK «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вищезазначеного товариства, в межах лімітів відповідальності та з урахуванням умов даних договорів.

Згідно з п. 1 ст. 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 зазначеного Закону України: «у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...», тобто за спеціальним законом страхова компанія зобов`язана відшкодувати шкоду з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (страхове відшкодування).

Пунктом 22.10 полісу повний автозахист № AZ11-877902 передбачено, якщо пошкоджене майно третьої особи є транспортний засіб, то розмір шкоди визначається, як розмір витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу (а.с.54,112-116).

Аналіз змісту вказаних договорів свідчить, що ПрАТ «СГ «TAC» обмежене у розмірі виплати страхового відшкодування, нормами полісу ОСЦПВВНТЗ АМ7779190 та договору Повний автозахист AZ11-877902, а саме виплату страхового відшкодування здійснює у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до Звіту № 2018/3797 про оцінку транспортного засобу від 18 жовтня 2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «BMW Х5» реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 258 268 грн 06 коп., а вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 97 761 грн 71 коп. (а.с.61-73).

Отже, загальний розмір виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СГ «TAC» складає 97 761 грн 71 коп. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691/цс15 зроблено правовий висновок про те, що є правильним стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодування виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого потерпілій особі пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Разом з ти, Верховний Суд у своїй постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Аналогічні висновки, викладено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20).

Суд першої інстанції наведених положень ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не врахував, та дійшов помилкового висновку що обов`язок по відшкодуванню різниці між вартістю ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу має бути покладений на страховика у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», яким на його користь необхідно стягнути з ОСОБА_1 кошти у розмірі 153 906 грн 73 коп, що є різницею між виплаченим страховим відшкодуванням по договору майнового страхування, передбаченого полісом ОСЦПВВНТЗ АМ7779190 та договору Повний автозахист № AZ11-877902.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційним судом у цій справі ухвалюється нове рішення про задоволення позову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», то відповідно до наведених вище положень ЦПК України на його користь з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної карги, що становить 5 074 грн (1 921 грн + 3 153 грн).

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2020 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на відшкодування понесених витрат 153 906 (сто п`ятдесят три тисячі дев`ятсот шість) грн 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 074 (п`ять тисяч сімдесят чотири) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: