Справа № 212/1901/20
У Х В А Л А

17 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н.М., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2020 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року дану справу передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва

Одночасно з адміністративним позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно до ст. 149-152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 стаття 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до статті 151 ЦПК України, визначено зміст і форма заяви про забезпечення позову. Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, квитанція про сплату судового збору.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Зокрема, ЦПК України не передбачає дії судді у випадку пред`явлення адміністративного позову з порушення правил предметної юрисдикції. Водночас, подібні процесуальні правовідносини регулюються п.2 ч.1 ст.29 цього ж Кодексу, згідно з якою суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом. Зокрема, у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Повноваження суду на розгляд конкретної справи визначаються правилами юрисдикції.

Встановлено, що дана адміністративна справа, та заява про забезпечення позову не підсудні Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Подальший розгляд заяви буде грубим перевищенням повноважень, визначених національним процесуальним законодавством, та призведе до прямого порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суддя вважає, що з метою запобігання такого порушення та забезпечення законності, заяву про забезпечення позову належить передати на розгляд Шевченківського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 151-153,260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позву - передати на розгляд Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 17 березня 2020 року.

Суддя Н. М. Ваврушак