Справа № 685/1163/20
Провадження № 2/685/235/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю. та

представника позивача адвоката Гнідко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2020 року адвокат Гнідко С.І., як представник позивачки ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь дітей в особі їх законного представника по 113352,00 грн. страхового відшкодування на кожну дитину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 березня 2020 року близько 20 год. 10 хв. в с. Поляхова Теофіпольського району Хмельницької області, неподалік будинку № 35 по вул. Поштовій внаслідок наїзду вантажного автомобіля Вольво (державний номерний знак НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_6 останній отримав травми, від яких помер.

Оскільки цивільно-правова відповідальність володільця вищезазначеного автомобіля була застрахована в ПАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № АО361692, тому відповідач, як страховик, зобов`язаний виплатити на користь кожного з двох малолітніх дітей померлого потерпілого по 85014 грн. у зв`язку з втратою годувальника, що становить половину від 36 мінімальних місячних заробітних плат станом на день настання страхового випадку.

Також позивач просить стягнути з відповідача страхову виплату на відшкодування моральної шкоди, заподіяної у зв`язку із смертю потерпілого, в розмірі по 28338 грн. на кожну дитину.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом справи, орієнтовний розмір яких становить 12515,95 грн.

В ході судового розгляду представник позивача адвокат Гнідко С.І. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Від відповідача до суду надійшов письмовий відзив про відмову у позові.

У відзиві відповідач зазначає, що 08 квітня 2019 року між ПрАТ «СК Євроінс Україна» та ОСОБА_7 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АО/361692, забезпеченим транспортним засобом за яким виступає автоцистерна Terberg з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Необхідність відмови від позову відповідач обґрунтовує тим, що позивачем не було надано документів, що підтверджували б перебування дітей на утриманні потерпілого, його доходів за попередній рік, розміри пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника, чим порушено вимоги п. 35.1 та п.п. «е» п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон), тобто позивачем не доведено, що саме йому належить оспорюване право і саме відповідач має виконати покладений на нього обов`язок.

Відповідач зазначає, що поданий позов є передчасним, оскільки позивач не зверталася до відповідача, як страховика, із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим відповідач не мав змоги та підстав прийняти обґрунтоване рішення по справі.

Відповідач не погоджується з заявленою позивачем сумою відшкодування, так як відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону, загальний розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, її дітям зокрема, становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідач вказує, що кримінальне провадження за фактом ДТП, внаслідок якого помер потерпілий пішохід ОСОБА_6 постановою слідчого від 20 липня 2020 року закрите у зв`язку з відсутністю в діянні водія забезпеченого транспортного засобу складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тому обов`язку страхової компанії відшкодовувати шкоду не настало через відсутність страхового випадку.

Крім того, відповідач вважає, що витрати на правничу допомогу не підтверджені належними доказами та є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Представника в суд відповідач не направив, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, справа розглянута за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною другою даної статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано, зокрема, смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За договором страхування, відповідно до ч. 1 ст. 979 та п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України, одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити іншій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Одним з предметів договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтями 22, 23 даного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є, зокрема, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Обов`язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину, зокрема, у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України.

20 березня 2020 року близько 20 год. 10 хв. по вул. Поштовій неподалік будинку № 35 в с. Поляхова Теофіпольського району Хмельницької області був здійснений наїзд вантажного автомобіля марки Вольво з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , на пішохода ОСОБА_6 , 1971 року народження, який від отриманих внаслідок наїзду травм помер на місці пригоди.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань в той же день внесено відомості про дану подію за № 0000125 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На утриманні померлого перебували малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження та довідкою Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 27 березня 2020 року № 95.

20 липня 2020 року слідчим відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Маматченком Б.І. дане кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки в діях водія відсутні ознаки порушень правил безпеки дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В ході досудового розслідування, на підставі вихідних даних, здобутих в ході огляду місця події, допитів водія ОСОБА_5 та свідка-очевидця події, проведених слідчих експериментів за участю статиста, одягненого в одяг, максимально наближений до того, у якому під час ДТП перебував потерпілий, були отримані висновки експертів щодо обставин та механізму ДТП.

Так, згідно висновку експерта Хмельницького НДЕКЦ МВС України в Хмельницькій області від 24 квітня 2020 року № 10.1-0167:20 водій автомобіля марки Вольво ( НОМЕР_1 ), виконуючи вимоги п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування екстреного гальмування, оскільки величина відстані, необхідної для повної зупинки даного автомобіля, в умовах скоєння пригоди перевищує величину відстані, на якій водій ОСОБА_5 мав об`єктивну можливість виявити пішохода у межах видимості дороги.

Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України у Вінницькій області від 07 липня 2020 року № 420, в якому вказано, що у відповідності до розрахунків водій ОСОБА_5 не мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до місця знаходження пішохода, при розрахунковій швидкості, шляхом виконання вимог ПДР.

Таким чином, відсутність у водія забезпеченого транспортного засобу технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 , що підтверджено двома висновками експертиз різних експертних установ, свідчать про заподіяння шкоди внаслідок непереборної сили, оскільки наїзд автомобіля на пішохода не залежали від водія автомобіля і його дій, при всій їх обачності, та поведінки. Водій автомобіля в даному випадку не міг передбачити таку подію або передбачив, проте не міг її відвернути.

Заподіяння шкоди особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок непереборної сили не тягне за собою обов`язку відшкодування такої шкоди.

Оскільки відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правова відповідальність відповідно до закону, тому підстав для задоволення даного позову немає.

Витрати, пов`язані із розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови від позову покладаються на позивача, тому підстав для стягнення витрат на правову допомогу немає, крім того, позивачем взагалі не надано доказів здійснення оплати адвокату наданих ним послуг.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 979, 980, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 23, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову про стягнення страхового відшкодування з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 грудня 2020 року.

Суддя А.П. Самойлович