Справа № 191/3834/20
Провадження № 2-з/191/52/20
У Х В А Л А

іменем України

16 грудня 2020 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кухар Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання спільною сумісною власністю майно набуте під час шлюбу. 28.09.1991 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від сумісного шлюбу мають дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на момент звернення до суду є повнолітніми. 07.12.2020 року до Синельниківського міськрайонного суду м. Синельникове було подано позовну заяву про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 позбавив її та дітей права проживати в будинку, який вони збудували в період шлюбу ( АДРЕСА_1 )) в якому залишилися фактично всі її особисті речі, та спільно нажите майно, через що буду вимушена в подальшому звертатись до суду стосовно розподілу спільно нажитого майна.

За час перебування у шлюбі, спільними зусиллями та за спільні кошти, ними було набуте рухоме майно, а саме сільськогосподарська техніка :

1. Комбайн зернозбиральний СК-5М-1 «НИВА», 1991 рік випуску, номерний знак - НОМЕР_1 (дата реєстрації 09.03.2010 року);

2. Трактор колісний БЕЛАРУС-892, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 (дата реєстрації 16.10.2015 року);

3. Трактор колісний МТЗ-80, 1993 року випуску, номерний знак - НОМЕР_3 (дата реєстрації 09.03.2010 року.)

Вказана сільськогосподарська техніка зареєстровано на її чоловіка - ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_4 , що підтверджується відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 02.11.2020 року № 15/18283.

Та автомобілі :

1. SUZUKI GRAND VITARA 2006 року виготовлення, на підставі довідки - рахунку ВІА 000211 від 15.10.2013 року.

2. VOLKSWAGEN TIGUAN, об`єм двигуна 1968 (2010), на підставі договору КП , укладеному в ТСЦ 8046/2017/522102.

3.VOLKSWAGEN TRANSPORTER, об`єм двигуна 1968 (2012) на підставі договору, укладеному у СГ № MLK - 85799/2017 від 23.02.2017 року.

4. OPEL VIVARO, об`єм двигуна 2464, (2007) на підставі довідки-рахунку ВІА 306700 від 04.04.2014 року.

5. RENAULT CLIO, об`єм двигуна 1461, (2010) на підставі довідки-рахунку ААЕ 021340 від 28.02.2015 року.

6. ПГА 1 0, (2005) на підставі Акту прийому-передачі МВЧ № 377847 від 18.11.2005 року.

7. ВАЗ 2104, об`єм двигуна 1300, (1986) на підставі договору купівлі- продажу ААО 156295 від 27.06.1998 року.

Вказана інформація підтверджена відповіддю Регіонального сервісного центру (ТСЦ МВС № 1241) в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України № 31/4-1241-9аз від 04.12.2020 року, на адвокатський запит № 12-20/2020 від 30.11.2020 року.

Згідно частини 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

На теперішній час вона та її чоловік - ОСОБА_2 не можуть дійти згоди щодо розподілу вищевказаного спільного майна, ОСОБА_2 не визнає спільною сумісною власністю вказані транспортні засоби, набуті ними за час перебування у шлюбі, заперечує проти виплати їй грошової компенсації вартості частки транспортного засобу, який знаходиться у нього в одноособовому постійному користуванні. Також зазначила, що шлюбний договір між ними не укладався, будь - які домовленості щодо спірних транспортних засобів між ними не існують. У зв`язку із наявністю спору про поділ спільного майна подружжя, визнання спільною сумісною власністю майно набуте під час шлюбу, вона змушена звернутися до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про поділ зазначеного вище майна. Крім того, просила суд звернути увагу, що 15.09.2020 року вона зверталася до Синельниківського міськрайонного суду з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, просила виділити Ѕ частину автомобілів у її власність, які належать ОСОБА_2 ( справа 191/2719/20), однак відкликала дану позовну заяву у зв`язку з погодженням Юхименко Є.І. сплатити грошову компенсацію за спільно нажите майно у сумі розміром еквівалентній 25 000 (доларів США), що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 21.09.2020 року, умови якої невиконані, більше того, вона не має можливості користуватися спільним майном, через перешкоди які здійснюються ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що ОСОБА_2 перешкоджає і не дає користуватися спільним майном, уникає виконанню домовленостей щодо розподілу спільно нажитого майна, а також має намір його продати (автомобілі та сільськогосподарську техніку) оскільки вважає, що вказані транспортні засоби є його особистою власністю і тільки він має право на розпорядження та користування за своїм бажанням. З огляду на викладене, а також ухилення ОСОБА_2 від виконання домовленостей щодо розподілу спільно-нажитого майна, та його намір продати спірні транспортні засоби, що в подальшому ускладнить розгляд справи щодо розподілу спільно нажитого майна, а невжиття заходів щодо забезпечення позову, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з метою забезпечення позову позивач вважає необхідним накладення арешту із забороною відчуження, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на автомобілі та сільськогосподарську техніку згідно вищезазначеного переліку, яка належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

У зв`язку з цим, заявниця просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі та сільськогосподарську техніку:

1) Комбайн зернозбиральний СК-5М-1 «НИВА», 1991 рік випуску, номерний знак - НОМЕР_1 (дата реєстрації 09.03.2010 року.);

2) Трактор колісний БЕЛАРУС-892, 2015 року випуску, номерний знак - НОМЕР_2 (дата реєстрації 16.10.2015 р.);

3) Трактор колісний МТЗ-80, 1993 року випуску, номерний знак - НОМЕР_3 (дата реєстрації 09.03.2010 р.)

4) SUZUKI GRAND VITARA 2006 року виготовлення, на підставі довідки - рахунку ВІА 000211 від 15.10.2013 р.

5) VOLKSWAGEN TIGUAN, об`єм двигуна 1968. (2010), на підставі договору КП, укладеному в ТСЦ 8046/2017/522102.

6) VOLKSWAGEN TRANSPORTER, об`єм двигуна 1968, (2012) на підставі договору, укладеному у СГ № MLK - 85799/2017 від 23.02.2017 р.

7) OPEL VIVARO, об`єм двигуна 2464, (2007) на підставі довідки-рахунку ВІА 306700 від 04.04.2014 р.

8) RENAULT CLIO, об`єм двигуна 1461, (2010) на підставі довідки-рахунку ААЕ 021340 від 28.02.2015 р.

9) ПГА 1 0, (2005) на підставі Акту прийому-передачі МВЧ № 377847 від 18.11.2005 р.

10) ВАЗ 2104, об`єм двигуна 1300, (1986) на підставі договору купівлі-продажу ААО 156295 від 27.06.1998 р., які належать ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 із забороною відчуження сільськогосподарської техніки та автомобілів, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Суддя, розглянувши матеріали заяви, дійшов наступного висновку.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 вбачається, що 28.09.1991 року уклали шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно довідки ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 12-20/2020 від 28.10.2020 року, за ОСОБА_2 зареєстровано наступну сільськогосподарську техніку : Комбайн зернозбиральний СК-5М-1 «НИВА», 1991 рік випуску, номерний знак - НОМЕР_1 (дата реєстрації 09.03.2010 року.); трактор колісний БЕЛАРУС-892, 2015 року випуску, номерний знак - НОМЕР_2 (дата реєстрації 16.10.2015 р.); трактор колісний МТЗ-80, 1993 року випуску, номерний знак - НОМЕР_3 (дата реєстрації 09.03.2010 р.)

Згідно довідки Територіального сервісного центру МВС № 1241 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області ( Філія ГСЦ МВС) № 31/4-1241-9аз від 04.12.2020 року, ТСЦ МВС № 1241 надає перелік транспортних засобів, які були зареєстровані у період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в період з 29.09.1991 року по 16.11.2020 року, а саме : за ОСОБА_2 зареєстровано : VOLKSWAGEN TIGUAN, об`єм двигуна 1968. (2010), VOLKSWAGEN TIGUAN, об`єм двигуна 1968. (2010) на підставі договору КП, укладеному в ТСЦ 8046/2017/522102; VOLKSWAGEN TRANSPORTER, об`єм двигуна 1968, (2012) на підставі договору, укладеному у СГ № MLK - 85799/2017 від 23.02.2017 р.; RENAULT CLIO, об`єм двигуна 1461, (2010) на підставі довідки-рахунку НОМЕР_6 від 28.02.2015 р.; OPEL VIVARO, об`єм двигуна 2464, (2007) на підставі довідки-рахунку ВІА 306700 від 04.04.2014 р.; SUZUKI GRAND VITARA 2006 року виготовлення, на підставі довідки - рахунку ВІА 000211 від 15.10.2013 р.; ПГА 1 0, (2005) на підставі Акту прийому-передачі МВЧ № 377847 від 18.11.2005 р.; ВАЗ 2104, об`єм двигуна 1300, (1986) на підставі договору купівлі-продажу ААО 156295 від 27.06.1998 р..за ОСОБА_1 зареєстровано : HAFEI SAIMA, об`єм двигуна 1299 ( 2008) на підставі довідки-рахунка ААВ 254809 від 31.08.2013 року.

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 п.1,2 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на автомобілі та сільськогосподарську техніку, яка належить ОСОБА_2 , із забороною відчуження сільськогосподарської техніки та автомобілів, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на автомобілі та сільськогосподарську техніку :

1) Комбайн зернозбиральний СК-5М-1 «НИВА», 1991 рік випуску, номерний знак - НОМЕР_1 (дата реєстрації 09.03.2010 року.);

2) Трактор колісний БЕЛАРУС-892, 2015 року випуску, номерний знак - НОМЕР_2 (дата реєстрації 16.10.2015 р.);

3) Трактор колісний МТЗ-80, 1993 року випуску, номерний знак - НОМЕР_3 (дата реєстрації 09.03.2010 р.)

4) SUZUKI GRAND VITARA 2006 року виготовлення, на підставі довідки - рахунку ВІА 000211 від 15.10.2013 р.

5) VOLKSWAGEN TIGUAN, об`єм двигуна 1968. (2010), на підставі договору КП, укладеному в ТСЦ 8046/2017/522102.

6) VOLKSWAGEN TRANSPORTER, об`єм двигуна 1968, (2012) на підставі договору, укладеному у СГ № MLK - 85799/2017 від 23.02.2017 р.

7) OPEL VIVARO, об`єм двигуна 2464, (2007) на підставі довідки-рахунку ВІА 306700 від 04.04.2014 р.

8) RENAULT CLIO, об`єм двигуна 1461, (2010) на підставі довідки-рахунку ААЕ 021340 від 28.02.2015 р.

9) ПГА 1 0, (2005) на підставі Акту прийому-передачі МВЧ № 377847 від 18.11.2005 р.

10) ВАЗ 2104, об`єм двигуна 1300, (1986) на підставі договору купівлі-продажу ААО 156295 від 27.06.1998 р., які належать ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 із забороною відчуження сільськогосподарської техніки та автомобілів, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома, начальнику Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) (52500, Дніпропетровська область, місто Синельникове, вул. Каштанова, 52) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до вимог ч.10 ст.153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя: Д. О. Кухар