Справа № 485/2087/19
Провадження № 2/485/168/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

У позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) по КСП "Прогрес" в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 26.11.1996 року. Однак, за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, Снігурівською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено в оформленні спадкових прав.

Враховуючи наведене, а також те, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті брата, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 6,9 умовних кадастрових гектарів по КСП "Рассвет" в межах території Снігурівської міської ради Миколаївської області.

У підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивачка надала суду заяву про проведення підготовчого засідання в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила про їх задоволення.

Представник відповідача згідно з поданою заявою також просив справу розглядати у відсутність представника Олександрівської сільської ради, позовні вимоги позивача визнав повністю.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази у матеріалах справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Сєвєродонецьк Луганської області помер ОСОБА_2 (брат позивачки), актовий запис про смерть № 277 складено 14 березня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління управління юстиції Луганської області і на його підставі видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 4,43 умовних кадастрових гектарів по КСП "Прогрес" в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 26.11.1996 року, виданого на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації від 18.11.1996 року № 390-р, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 158, що підтверджується довідкою заступника начальника Відділу у Снігурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Кравченко О. від 06 лютого 2018 року за вих.№С-22/0-0.35-19/149-18 (а.с.12).

За життя, 02 вересня 1996 року, ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіним М.М., згідно з яким заповів все належне йому майно позивачці у справі ОСОБА_1 (а.с.41).

На підтвердження факту родинних відносин надано свідоцтво про народження позивачки, дошлюбне прізвище якої " ОСОБА_3 ", серії НОМЕР_3 , виданого повторно 12 грудня 2019 року за актовим записом №19 від 27 квітня 1956 року, складеного виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № сформованого 12 грудня 2019 року, на брата позивачки ОСОБА_2 , з даними відомостей про батьків (а.с.6, 9); а також витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 сформованого 12 грудня 2019 року, за даними якого 27 листопада 1975 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області складено актовий запис № 28 про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_6 " (а.с.10).

Згідно з копією спадкової справи №71/1999, заведеної в Снігурівській державній нотаріальній конторі 01 квітня 1999 року після смерті ОСОБА_2 , позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом у відповідності до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, подавши відповідну заяву до держнотконтори, яку прийнято та зареєстровано в книгу обліку спадкових прав 01.04.1999 року за №104. Також, 01 квітня 1999 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, який розташований в АДРЕСА_1 ; грошові вклади з процентами та компенсаціями. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні (а.с.35-44).

Постановою завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. від 25 квітня 2018 року ОСОБА_7 , який діє від імені ОСОБА_1 , відмовлено у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) по КСП "Прогрес" розміром 4,43 умовних кадастрових гектарів після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв"язку з відсутністю правовстановлювального документу на спадкове майно (а.с.4).

На підтвердження втрати правовстановлюючого документу позивачем надано районну газету "Вісті Снігурівщини" 19-20 (11386-387) від 12 березня 2020 року, де в колонці "Загублені" опубліково оголошення про недійсність втраченого сертифікату на ім`я ОСОБА_2 (а.с.27).

Як визначено у п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Згідно ст.392 ЦК України власник може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст.524 ЦК УРСР).

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР).

Як визначено у п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п.113 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" №18/5 від 14 червня 1994 року, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за №152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу або квитанції про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Таким чином, позивач є спадкоємцем права на земельну частку (паю) площею 4,43 умовних кадастрових гектарів по КСП "Прогрес" в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області після смерті брата ОСОБА_2 , як така, що прийняла спадщину на підставі п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, вступивши у володіння частиною майна спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

Враховуючи вищезазначене, оскільки державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, позивачка не має можливості реалізувати своє право на спадщину в іншому, ніж судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати з відповідача позивачка просила не стягувати.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 200, 263-265, 142, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) загальною площею 4,43 умовних кадастрових гектарів по КСП "Прогрес" в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що належало йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 26.11.1996 року, виданого на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації від 18.11.1996 року № 390-р, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 158.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, з урахуванням пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 16.04.2020 року.

Суддя