Справа № 191/3223/20
Провадження № 2/191/1104/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про виділ в натурі частки житлового будинку в праві спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

26.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником 3/10 часток житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно розпорядження Синельниківського міського голови №31-р від 16.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому», вулиця «Дзержинського» в м. Синельникове перейменована на «Павла Тичини». Зазначена частка будинку належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 09 лютого 2012 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, зареєстрованого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09.02.2012 року в реєстровій книзі Д-9, стор. 80, номер 2717/17. Ставши власником частки будинку, ОСОБА_1 отримала право володіння, користування та розпорядження майном, в порядку ст. 317 ЦК України. Земельна ділянку на якій розташована зазначена частка житлового будинку не приватизована і знаходиться у користуванні позивача. Для реалізації права ОСОБА_1 на розпорядження майном, необхідно виділення частки земельної ділянки в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Це частина земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщено 3/10 частки вищевказаного житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд. Виділення частини земельної ділянки та присвоєння їй окремого кадастрового номера потребує узгодження інших співвласників спільної часткової власності, але власник іншої частки будинку не бажає витрачати свій час на вирішення даного питання, і вже тривалий час його місце проживання позивачу невідоме, що перешкоджає їй у здійсненні прав власника. Огорожею відокремлені частки земельних ділянок, якими користуються співвласники, що підтверджено технічним паспортом на житловий будинок, виготовленому станом на 26 серпня 2020 року. В зв`язку з необхідністю виділення частини земельної ділянки на якій знаходяться 3/10 частки будинку позивача та присвоєння їй окремого кадастрового номера, виникла необхідність виділу в натурі належної ОСОБА_1 частики об`єкту нерухомого майна. Відповідно до висновку КП «СМБТІ» №813 від 14.09.2020 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна та висновку технічного обстеження №812 від 11.09.2020 року вбачається, що за технічними показниками 3/10 частки об`єкту є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі. В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст.ст.120, ЗК України, ст.ст. 317, 361, 364 ЦК України, позивач ОСОБА_1 просить суд виділити в натурі 3/10 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з: житлового будинку А1-1, прибудови а2-1, коридору 1-1 пл.3.9 кв.м, кухні 1-2 пл.8.7 кв.м., кімнати 1-3 пл. 14.1. кв.м, кімнати 1-4 пл. 14.4 кв.м, кімнати 1-5 пл. 8.8 кв.м, загальною площею 49.9 кв.м, житловою площею 37.7 кв.м; надвірні споруди: вбиральня Е, літній душ Д, 3/10 частки огорожі 1-2, припинивши право спільної часткової власності нерухомого майна.

Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його участі.

Представником відповідача - територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, Ковтун А.О. до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи відповідно до вимог чинного законодавства, за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до копії Витягу про Державну реєстрацію прав, виданого 09.02.2012 року Комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_1 належить з 09.02.2012 року на праві приватної власності 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 09.02.2012 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради (а.с. 5).

Згідно розпорядження Синельниківського міського голови №31-р від 16.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому», вулиця «Дзержинського» в м. Синельникове перейменована на «Павла Тичини» (а.с.13).

З інформаційної довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.09.2020 року вбачається, що 2/5 частки та 3/10 частки житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_2 на праві приватної, часткової власності (а.с.9).

Висновком технічного обстеження від 11.09.2020 року №813 КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» та висновком КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 14.09.2020 року №813, підтверджено, що 3/10 частки житлового будинку, з відповідною часткою надвірних споруд, належних ОСОБА_1 , за технічними показниками є відокремленим об`єктом, який має окремий вихід і може бути виділений в натурі (а.с.10, 14-15).

Відповідно до п. 6, 7 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Також в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Крім цього, згідно із ч.1 ст.356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна.

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їх угодою залежно від розміру їх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до ст. 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою.

Відповідно ч.3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється.

За викладених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_1 , тому її вимоги підлягають задоволенню

На підставі викладеного ст.ст. 356, 358, 361, 364, 372, 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про виділ в натурі частки житлового будинку в праві спільної часткової власності, задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, в натурі 3/10 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з: житлового будинку А1-1, прибудови а2-1, коридору 1-1 пл.3.9 кв.м, кухні 1-2 пл.8.7 кв.м., кімнати 1-3 пл. 14.1. кв.м, кімнати 1-4 пл. 14.4 кв.м, кімнати 1-5 пл. 8.8 кв.м, загальною площею 49.9 кв.м, житловою площею 37.7 кв.м; надвірні споруди: вбиральня Е, літній душ Д, 3/10 частки огорожі 1-2, припинивши право спільної часткової власності нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя:А. В. Твердохліб