Справа №522/7113/19
Провадження № 2-др/522/75/20
21 грудня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі судового засідання Лисенко А.О.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності та витребування квартири шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_4 ), за участю третіх осіб ОК «Граніт», ОСОБА_3 про визнання права власності,
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності та витребування квартири шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_4 ), за участю третіх осіб ОК «Граніт», ОСОБА_3 про визнання права власності.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси 13.10.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності та витребування квартири шляхом виселення було відмовлено. Також відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_4 ), за участю третіх осіб ОК «Граніт», ОСОБА_3 про визнання права власності. Вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову.

До суду 22.10.2020 року надійшла заява представника ОСОБА_2 , згідно якої просила винести додаткове рішення по справі та вирішити питання з приводу розподілу судових витрат. Просила стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 19 800 грн.. При цьому посилалась на те, що унаслідок звернення ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до суду з позовом до ОСОБА_2 , остання вимушена була звертатись за правовою допомогою та понести витрати за правову допомогу, незважаючи на те, що право власності за ОСОБА_2 на спірну квартиру було зареєстровано та оформлено у встановленому порядку. До заяви представник додала копію договору про надання правової допомоги від 26.07.2019 року №26/07-2019, докази оплати правової допомоги квитанцію від 16.10.2020 року №ПН4279, розрахунок витрат час адвокатського бюро за вказаним договором про надання правової допомоги та копію акту прийому-передачі послуг від 16.10.2020 року (а.с.45-49, т.2).

Дану заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні 13.11.2020 року.

За клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 , яке було обґрунтовано тим, що вони не отримували відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення суду, з метою забезпечення прав сторін на ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи 13.11.2020 року був відкладений на 18.11.2020 року.

У зв`язку з розглядом іншої цивільної справи яка була призначена часом до цієї справи, розгляд заяви 18.11.2020 року був відкладений на 11.12.2020 року.

До суду 09.12.2020 року та 10.12.2020 року надійшли аналогічні за змістом заяви представника ОСОБА_2 адв. ОСОБА_7 , згідно яких просила задовольнити їх вимоги у повному обсязі. Також просила дане питання вирішувати за її відсутності.

При цьому, представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 заперечував проти вимог ОСОБА_2 та просив відмовити, посилаючись, що її вимоги не підлягають задоволенню відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України. Свою позицію виклав письмово на заяві представника ОСОБА_2 від 09.12.2020 року. Просив справу розглядати за її відсутності.

На електронну пошту суду 11.12.2020 року знову надійшла заява представника ОСОБА_2 адв. ОСОБА_7 , згідно якої просила винести додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 суми витрат на правову допомогу у розмірі 19 800 грн..

У судове засідання 11.12.2020 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. При цьому у матеріалах справи наявні клопотання представників сторін щодо розгляду справи за їх відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 21.12.2020 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Ч. 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі.

Згідно розрахунку витрат часу Адвокатського бюро Сергія Ягоднікова на правову допомогу від 29.07.2019 (надалі «Розрахунок») станом на 15.10.2020 року ОСОБА_2 було надані наступні послуги:

- п.1 надання правової консультації із приводу захисту його прав та інтересів під час розгляду справи 522/7113/19. Розробка правової позиції у справі 2 год. 3600 грн.;

- п.2 підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи № 522/7113/19 та ознайомлення з нею 1,5 год. 2700 грн.;

- п.3 участь адвоката у судовому засіданні 29.07.2019 року 0,5 год. 900 грн.;

- п.4 підготовка зустрічної позовної заяви було витрачено 1,5 години - 2700 грн.;

- п.5 участь адвоката у судовому засіданні 19.09.2019 року 0,5 год. 900 грн.;

- п.6 участь адвоката у судовому засіданні 02.12.2019 року 0,5 год. 900 грн.;

- п.7 ознайомлення з матеріалами справи у зв`язку з поданням позивачем нових процесуальних документів із доказами, що стосуються заміни позивача у справі, - 0,5 год. 900 грн.;

- п.8 підготовка уточненої зустрічної позовної заяви 0,5 год. 900 грн.;

- п.9 підготовка клопотання про скасування заходів забезпечення позову 1год. 1800 грн.;

- п.10 участь адвоката у судовому засіданні 30.06.2019 року 0,5 год. 900 грн.;

- п.11 участь адвоката у судовому засіданні 27.07.2020 року 1 год. 1800 грн.;

- п.12 участь адвоката у судовому засіданні 02.12.2019 року 1 год. 1800 грн..

Всього витрачено часу 11 годин, загальна вартість послуг визначена у розмірі 19 800 грн..

Згідно п.4 акту прийому-передачі послуг до Договору про надання правової допомоги №26/07-2019 від 26.07.2019 року, підписанням даного акту адвокатське бюро підтверджує отримання коштів у розмірі 19 800 грн. за надання правової допомоги.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:

1) їх дійсність;

2) необхідність;

3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата ВС у своїй постанові від 19.02.2020р. по справі № 755/ 9215/15-ц роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту, тому твердження позивача є помилковими.

Із заяви вбачається , що представник просить стягнути за. п.1 надання правової консультації із приводу захисту його прав та інтересів під час розгляду справи 522/7113/19. Розробка правової позиції у справі 2 год. 3600 грн.; суд вважає що така сума витрат відповідає критерію реальності та підлягає задоволенню.

Відтак, вказане в п. 2 Розрахунку не дає змогу відділити витрати, пов`язані з підготовкою заяви про ознайомлення з матеріалами справи, від витрат, пов`язаних із власне ознайомленням з матеріалами. Підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи є елементарною процесуальною дією, яка не може коштувати дорого. При цьому дійсно 29.07.2019р. до суду було подано представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 заяву про надання справи на ознайомлення та зняти копій (а.с.122 т.1), 29.07.2019р. судове засідання було відкладено, та згідно її заяви від 13.09.2019р. вбачається, що вона була з матеріалами справи ознайомлена 29.07.2019р. в залі судового засідання (а.с.130). Проте, визначити кількість годин, витрачених на безпосередньо ознайомлення з матеріалами справи, не вбачається за можливе, а відтак, вимога про стягнення витрат за вказані послуги у розмірі 2700 грн. не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з того, що на той час розмір справи складав невеликий обсяг -122 сторінок.

Також не підлягають задоволенню вимога про стягнення 900 грн. за ознайомлення з матеріалами справи 27.01.2020р. представником у зв`язку з поданням представником ОСОБА_1 нових процесуальних документів, оскільки матеріали справи не містять такої заяви та розписки про ознайомлення.

Крім того затребувані суми не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення може становити надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Також, відповідно до п. 4 наданого Розрахунку на підготовку зустрічної позовної заяви на 7 арк., яку було подано 13.09.2019р., було витрачено 1,5 години (2700 грн.), а також відповідно до п.8 на підготовку зустрічної (уточненої) позовної заяви витрачено 0, 5год. (900 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2020р. до суду було подано зустрічну позовну заяву (уточнену) за якою текст позову не змінився а було змінено лише прізвище відповідача з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 при цьому вказано що на це витрачено 0,5 години.

Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17 та від 11.04.2018 у справі № 814/698/16 надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Враховуючи викладене та факт того, що в задоволенні зустрічного позову було відмовлено, вважаємо вказані витрати на правову допомогу на суму 3600 грн. недоцільними.

Відповідно до п. 9 Розрахунку на підготовку клопотання про скасування заходів забезпечення і зняття арешту з нерухомого майна від 05.06.2020 було витрачено годину часу (1800 грн.).

Однак, відповідне клопотання представника ОСОБА_2 було повернуто заявнику без розгляду ухвалою, постановленою Приморським районним судом м. Одеси 10.06.2020р. У свою чергу заходи забезпечення позову були скасовані за власною ініціативою суду рішенням від 13.10.2020 на підставі ст. 158 ЦПК України у зв`язку з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позову. За викладених обставин, дана сума витрат також відшкодуванню не підлягає.

Із приводу відшкодування витрат за участь адвоката у судових засіданнях суд вбачає, зокрема:

- із приводу судового засідання 29.07.2019 року, суд вбачає, що його технічна фіксація не здійснювалось та було відкладено на 19.09.2019 року через неявку сторін, а тому суд не вбачає підстав для їх задоволенні за цю дату,

- судове засідання 19.09.2019 року також не відбулось у зв`язку з закінченням строку відрядження головуючого на той час по справі судді Шкамерди К.С.. а тому суд не вбачає підстав для їх задоволенні за цю дату,

- судове засідання 02.12.2019 року згідно протоколу судового засідання тривало із 11:14:15 год. до 11:17:33 год. (тобто фактично 3 хв.), була присутня представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 .. Згідно розрахунку зазначено 0,5 год. 900 грн. а тому підлягає стягненню лише 100 грн.;

- судове засідання 30.06.2019 року не відбувалось у зв`язку з перебування судді у відпустці, а отже вимоги у цій частині є необґрунтованими.

- судове засідання 27.07.2020 року згідно протоколу судового засідання розпочалось о 14 год. 39 хв. 51 сек. та закінчилось о 15 год. 10 хв. 21 сек., отже тривало 50 хв. 30 сек.. У розрахунку вказано тривалість судового засідання 1 год., була присутня представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 а тому враховуючи що було призначено судове засідання на 14.30, то суд погоджується з витратою такого часу та що стягненню підлягає 1800 грн.

- судове засідання 13.10.2020 року тривало з 12 год. 15 хв. 18 сек. до 14 год. 30 хв. 36 сек., тобто 1год. 15 хв. 8 сек., була присутня представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 , тому заявлена вимога про стягнення витрат 1800 грн. з розрахунку за 1 годину підлягає задоволенню. Таким чином за участь у судових засіданнях підлягають вимога в частині 3700 грн.

За викладених обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 , та вважає належним чином підтвердженими та обґрунтованими витрати ОСОБА_2 на правову допомогу у розмірі 7300 грн., а отже вважає за можливе їх стягнути із ОСОБА_1 ..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10-13,43, 44, 76-82, 89, 133, 137, 141, 246, 247, 258-259, 263-265, 270, 272, 352, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Постановити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності та витребування квартири шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_4 ), за участю третіх осіб ОК «Граніт», ОСОБА_3 про визнання права власності, додаткове рішення наступного змісту:

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7300 грн. (сім тисяч триста гривень 00 копійок).

В іншій частині вимог ОСОБА_2 відмовити.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 21.12.2020 року.

Суддя Домусчі Л.В.