Справа № 724/1483/20
Провадження № 2/724/442/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в містіХотині Чернівецької області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 05 жовтня 2020 року звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.12.2009 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі умови банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

12.12.2009 відповідачем була також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1200,00 грн.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором.

Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору та станом на 31.08.2020 року у нього наявна заборгованість у сумі 27167,46 грн., яка складається з наступного: 1197,94 грн. заборгованість за кредитом; 21623,49 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4346,03 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, яку він отримав 07.12.2020 року. Станом на 28.12.2020р. відзив на позов до суду не подавав.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 17.12.2009 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н, а саме отримання кредитки «Універсальна» з кредитним лімітом в сумі 1200,00 грн. Базова процентна ставка 2,5 % на місяць (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.11-12).

Також, 17.12.2009 відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду.

За змістом наведеної довідки про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду від 17 грудня 2009 року базова процентна ставка в місяць становить 2,5% (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році); штраф при порушенні строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим договором, більше ніж на 30 днів 500 грн. + 5% від суми; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова % ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше; комісія за кредитне обслуговування відсутня; комісія за зняття готівкових коштів в банкоматах і пунктах видачі готівки Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 4% від суми операції, в банкоматах інших банків 4%+5 грн., в іноземних банкоматах 4%+30 грн.; комісія за моніторинг неактивної карти в розмірі залишку коштів не карточці але не більше 10 грн. (чи еквівалент в місяць) в місяць; комісія за отримання балансу на чек в банкоматах Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (окрім чека операції зі зняття готівки) 0,10 грн.; комісія за безготівковий платіж в системі internet-banking(Приват24) 3% від суми операції (а.с.12).

Судом встановлено, що на виконання кредитного договору відповідачу було надано дві кредитні картки: дата відкриття - 17.12.2009 з терміном дії до 10/13 та дата відкриття 13.05.2011 з терміном дії до 11/14 (а.с.9).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку розпочався 17.12.2009, з встановленим кредитним лімітом 1200,00 грн. В подальшому станом на 14.09.2010кредитний ліміт становив 1200,00 грн., однак відбулося зменшення кредитного ліміту. Станом на 01.11.2019 кредитний ліміт становив 0,00 грн. (а.с.10).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

До вказаних правовідносин слід застосовувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством комерційним банком ПриватБанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (грудень 2009 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (жовтень 2020 року).

За таких обставин за відсутності підтвердження про запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, надані Акціонерним товариством комерційним банком ПриватБанк витяг з Умов та правила надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, після спливу передбаченого договором строку кредитування.

Зі змісту розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви вбачається, що заборгованість відповідача за кредитом становить 1197,94 грн.

Відповідачем не спростований даний розмір заборгованості, як і не спростовано факту отримання кредитних коштів.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 1197,94 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування коштами та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, судом враховується наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що між банком та відповідачем (позичальником) було досягнуто згоди про розмір процентів за користування кредитом та неустойки, що підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 17.12.2009 (а.с.12).

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

З огляду на викладене право публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» нараховувати проценти за договором між публічним акціонерним товариством комерційним банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 грудня 2009 року припинилося зі спливом строку кредитування.

При цьому, заява відповідача ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 17.12.2009 не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік);вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Разом з тим встановлено, що Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» здійснено останній випуск картки 13.05.2011 терміном дії до листопада 2014 року (а.с.9).

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

У матеріалах справи відсутні докази щодо продовження строку дії договору між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 грудня 2009 року після закінчення його дії.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 грудня 2009 року встановлено неналежне виконання зобов`язання із здійснення обов`язкового щомісячного платежу.

Тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» проценти з грудня 2009 року по листопад 2014 року в розмірі 2315,59 грн.

В решті частині позову щодо стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 19307,90 грн. суд відмовляє, оскільки останні нараховані після закінчення строку дії кредитного договору.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18 (п.71).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 17 грудня 2009 року відповідачу нараховано 4346,03 грн. пені за період 01.02.2010 по 31.08.2020.

У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути такі кошти та сплачувати пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, то позов в частині стягнення пені в розмірі 4346,03 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 по виконанню кредитного договору від 17.12.2009 становить 7859,56 грн., яка складається з наступного: 1197,94 грн. заборгованість за кредитом; 2315,59 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4346,03 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк».

В решті частині позову щодо стягнення відсотків в сумі 19307,90 грн.суд відмовляє.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (28,93%).

За таких обставин слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 судовий збір на користь позивача в розмірі 608,11 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК",вул. Грушевського, 1Д, м. Київ (рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299, ) заборгованість відповідно до договору від 17.12.2009 року в сумі 7859,56 грн., яка складається з наступного: 1197,94 грн. заборгованість за кредитом; 2315,59 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4346,03 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" вул. Грушевського, 1Д, м. Київ (рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299, ) судовий збір у сумі 608,11 гривень.

В решті частині позову щодо стягнення відсотків в сумі 19307,90 грн.- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.12.2020р.

Суддя: Л. Л. Гураль