Справа № 570/4476/17
Номер провадження 2/570/45/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачки, адвоката Коханої О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки на користь ДУ "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" матеріальну шкоду в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 5775,97 грн., завдану нею під час виконання трудових обов`язків та судові витрати по справі.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_3 з 04 березня 2013 року по 18 січня 2016 року працювала на посаді головного бухгалтера Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" (далі - ДУ "Рівненський ОЛЦ ДСЕСУ") з правом підпису фінансових документів. За результатами позапланової виїзної перевірки ДУ "Рівненський ОЛЦ ДСЕСУ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 10 квітня 2017 року, по єдиному соціальному внеску за період з 10 грудня 2012 року по 20 квітня 2017 року, ГУ ДФС у Рівненській області виявлені порушення, внаслідок чого з вини відповідачки завдано матеріальну шкоду позивачу на загальну суму 80773,44 грн., що підтверджується актом ГУ ДФС у Рівненській області від 23 травня 2017 року № 247/17-00-14-01/38503358.

Оскільки між діями відповідачки та настанням шкоди позивачу є прямий причинний зв`язок, так як зазначено в акті перевірки, відповідальною посадовою особою на момент здійснення порушення була головний бухгалтер ОСОБА_3 , і саме її дії - не забезпечення контролю, не здійснення належної підготовки періодичної звітності та інших бухгалтерських документів, які передбачають підпис головного бухгалтера, та підпис платіжок із зазначенням невірних реквізитів територіальних органів ДПІ - призвели до несвоєчасного перерахунку до бюджету податковим агентом - ДУ "Рівненський ОЛЦ МОЗ України" узгоджених сум належного до сплати податку на доходи фізичних осіб.

Тому позивач і звернувся з даним позовом до суду та просить його задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що у 2017 році органами ДФС було проведено перевірку, за результатами якої було виявлено порушення, які стосуються несплати або несвоєчасної сплати обов`язкових платежів до бюджету та нарахування штрафних санкцій, що потягло за собою порушення п.168.1.1 Податкового кодексу України, про що зазначено в акті перевірки. Зазначив, що платіжні доручення, обов`язок за правильність друкування яких лежить на ОСОБА_3 , підписувала саме вона, оскільки працювала на посаді головного бухгалтера до 18 січня 2016 року. Так, 30 січня 2014 року були підписані платіжні доручення, в яких невірно було вказано код ЄДРПОУ, через що кошти не були зараховані, утворилася недоїмка, 1460,02 грн. пішли не на той рахунок. Штрафні санкції за наслідками перевірки були сплачені 15 червня 2017 року. Хоча акт перевірки від 23 травня 2017 року, про його наявність ОСОБА_3 повідомлялася листом, який повернувся з причини "за закінченням терміну зберігання". Даний акт ОСОБА_3 не оскаржувала, а отже погодилася з ним. Оскільки в акті перевірки ДФС зазначена винна поведінка ОСОБА_3 , тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Виходячи з вищевикладеного, просить позов задоволити в повному обсязі. Така ж позиція викладена в письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Представник відповідачки ОСОБА_3 , адвокат Кохана О.О. в судове засідання подала заперечення проти позову, в якому позовні вимоги не визнала повністю. Зазначила, що при покладенні матеріальної відповідальності на працівника, права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Крім того, в акті позапланової перевірки ДУ "Рівненський ОЛЦ МОЗ України" зазначено, що у періоді вчинення порушення відповідальними посадовими особами суб`єкта господарювання були в.о.директора ДУ "Рівненський ОЛЦ МОЗ України" ОСОБА_4 з 26 березня 2013 року по 22 липня 2015 року, головний бухгалтер - ОСОБА_3 з 04 березня 2013 року по 18 січня 2016 року. Згідно п.3.4.1 контракту, укладеного із ОСОБА_4 саме керівник несе відповідальність за правильність розрахунків по п.3.4.2 за організацію бухобліку. В посадовій інструкції бухгалтера зазначено, що кожен бухгалтер несе відповідальність за завдання матеріальної шкоди установі внаслідок своїх дій. Враховуючи вищевикладене і той факт, що згідно посадових інструкцій покладено обов`язки по розрахунку заробітної плати на бухгалтерів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пряма вина ОСОБА_3 відсутня, тому в позові просить відмовити.

В судовому засіданні представник відповідачки, адвокат Кохана О.О., позов не визнала з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Пояснила, що згідно ст.130 КЗпП, загальними підставами матеріальної відповідальності працівників є пряма дійсна шкода та винні дії працівників. Сама ж ОСОБА_3 не була присутня при перевірці, акту не підписувала, про його існування не знала, оскільки була звільнена з роботи, тому і не оскаржувала його. Проте і установа акту не оскаржувала, хоча акт перевірки стосувався і колишнього керівника установи ОСОБА_4 , якого також було звільнено і до якого у 2018 році також було подано позов до суду про відшкодування шкоди, який було задоволено рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області, яке було скасоване постановою Апеляційного суду. Зазначила також, що згідно посадової інструкції бухгалтер по заробітній платі, саме він формує звітність, в тому числі і по ЄСВ. В установі працював цілий відділ бухгалтерії, де ОСОБА_3 була головним бухгалтером і технічної роботи вона не виконувала, платіжні доручення фізично набирала не вона, цифри не перевіряла, тільки підписувала такі платіжки, тому в її діях не вбачається прямої шкоди. Казначейство прийняло платіжки з помилками. Вказала, що якщо вина ОСОБА_3 в даному випадку і була б, то не одна вона повинна за це відповідати. Виходячи з цього, просить в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно наказу від 04 березня 2013 року № 457-к ОСОБА_3 була переведена на посаду головного бухгалтера установи з правом підпису фінансових документів. В трудових відносинах з ДУ "Рівненський ОЛЦ ДСЕСУ" ОСОБА_3 перебувала до 18 січня 2016 року.

Відповідно до акту позапланової перевірки Головним управлінням ДФС у Рівненській області від 23 травня 2017 року № 247/17-00-14-01/38503358 "Про результати позапланової виїзної перевірки ДУ "Рівненський ОЛЦ МОЗ України", код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 10.04.2017 року, по єдиному соціальному внеску за період з 10.12.2012 року по 20.04.2017 року", виявлені порушення на загальну суму 80773,44 грн.

Перевіркою встановлено, що у період вчинення порушення відповідальними посадовими особами суб`єкта господарювання були директор ОСОБА_4 з 26 березня 2013 року по 22 липня 2015 року та головний бухгалтер ОСОБА_3 з 04 березня 2013 року по 18 січня 2016 року.

Перевіркою повноти сплати та дотримання строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб встановлено порушення пп.14.1.180, пп.14.1.156, пп.14.1.175 п.14.1 ст.14; п.31.1 ст.31; п.54.2 ст.54; абз.2 п.57.1 ст.57; п.168.1 ст.168; п.171.1 ст.171 та пп."а" п.176,2 ст.176 Податкового кодексу України, за яким встановлено:

- утриманий з виплачених доходів на користь платників податків, але не перерахований до бюджету станом на 20.04.2017 року податок на доходи фізичних осіб в сумі 55733,57 гривень, та на дату закінчення перевірки - в сумі 42207,29 гривень;

- несвоєчасне перерахування до бюджету податковим агентом - ДУ "Рівненський ОЛЦ МОЗ України" узгоджених сум належного до сплати податку на доходи фізичних осіб, у випадках, коли виплата доходу на користь платників податку передувала сплаті податку;

- неподання, несвоєчасне подання податковим агентом - ДУ "Рівненський ОЛЦ МОЗ України" платіжних доручень належного до сплати податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь платників податків за граничними термінами сплати податку до бюджету, передбаченими пунктом 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, а саме:

до м.Дубно: 31.01.2014 року в сумі 4393,33 гривні, 25.02.2014 року в сумі 5481,14 гривень, 27.02.2014 року в сумі 3381,88 гривень, 31.03.2014 року в сумі 7286,19 гривень, 30.04.2014 року в сумі 3325,09 гривень, 16 травня 2014 року в сумі 4571,06 гривень, 29.05.2014 року в сумі 5037,97 гривень;

до м.Сарн: 31.03.2014 року в сумі 3610,95 гривень, 17.03.2014 в сумі 3743,49 гривень, 31.03.2014 року в сумі 6378,02 гривні, 29.04.2014 року в сумі 3147,18 гривень, 29.05.2014 в сумі 3917,25 гривень, 30.11.2014 року в сумі 1023,12 гривень.;

до м.Рівне: 20.11.2014 року в сумі 1460,02 гривень.

Як наслідок, ДУ "Рівненський ОЛЦ МОЗ України" понесла витрати, яких можна було б уникнути, на загальну суму 80773,44 гривень, зокрема:

- за податковим зобов`язанням - 42207,29 грн.;

- штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення податкового законодавства за наслідками документальної перевірки 876,57 грн.;

- сума пені за несвоєчасне внесення до бюджету податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 37689,58 грн.

Відповідно до п.5 Розділу VII Статуту ДУ "Рівненський ОЛЦ МОЗ України" керівник та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержанням порядку ведення та достовірність обліку та статистичної звітності у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до розділу ІІ посадової інструкції головного бухгалтера, головний бухгалтер організовує роботу бухгалтерської служби, контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; забезпечує складання на основі даних бухгалтерського обліку фінансової звітності установи, підписання її та подання в установлені строки користувачам; бере участь у підготовці та поданні інших видів періодичної звітності, які передбачають підпис головного бухгалтера, до органів вищого рівня у відповідності з нормативними актами, затвердженими формами та інструкціями; за погодженням з керівником установи забезпечує перерахування податків та зборів, передбачених законодавством. Крім того, посадовою інструкцією ОСОБА_3 передбачено відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, а також за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності.

Крім головного бухгалтера обов`язок ведення бухгалтерського обліку було покладено на бухгалтера ОСОБА_8 , бухгалтерів по заробітній платі - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відповідають за завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним законодавством, про що зазначено в їхніх посадових інструкціях.

Згідно ч.3 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Статтею 130 КЗпП України визначено загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників.

Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами.

Згідно ст.138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що ДУ "РОЛЦ МОЗ України" понесла збитки, що підтверджується актом позапланової перевірки, однак однозначно стверджувати той факт, що збитки були спричинені саме з вини ОСОБА_3 і що саме вона, як головний бухгалтер, в даному випадку повинна нести персональну відповідальність неможливо, оскільки вона згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на рівні з керівником несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку. Крім того, в установі працюють крім головного бухгалтера і інші бухгалтери, зокрема бухгалтер по заробітній платі, які також несуть відповідальність за належне виконання своїх посадових обов`язків. Вина всіх цих осіб в акті перевірки не вказана, а отже прямої і дійсної шкоди ОСОБА_3 суду встановити не можливо. Встановити частку вини саме ОСОБА_3 в даному випадку не вдалося можливим і в процесі розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що при покладенні матеріальної відповідальності на працівника його права і законні інтереси гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, достатніх доказів прямої шкоди, яка спричинена з вини саме відповідачки, позивачем суду не надано, крім того, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, у період вчинення порушення керівником був ОСОБА_4 , який не поніс матеріальної відповідальності за спричинену установі шкоду по даному факту, інші працівники також не понесли матеріальної відповідальності, фактично питання стягнення матеріальної шкоди ставиться лише до відповідачки, однак достатніх доказів прямої вини ОСОБА_3 суду не надано, тому на думку суду позов до задоволення не підлягає, оскільки є недоведеним належними доказами.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.130, 132, 135-3, 136, 232 КЗпП України, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Державної установи "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником - відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Державна установа "Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я", вул.Котляревського, № 3, м.Рівне, .

Відповідач - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 08 серпня 2006 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текс рішення виготовлено 11 лютого 2020 року.

Суддя Остапчук Л.В.