Справа № 286/2634/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Щипська І. О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину , -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2020 року ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , звернулася з позовом до ОСОБА_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати за медичний огляд малолітнього сина ОСОБА_3 , у дитячого гастроентеролога та дитячого ортопеда-травматолога, одноразово в розмірі 910,00 грн., та додаткові витрати за придбання шкільної форми та взуття для розвитку здібностей їх малолітнього сина, одноразово в розмірі 1486,00 грн., та додаткові витрати за придбання канцелярії для школи для розвитку здібностей малолітнього сина в розмірі 678,45 грн., одноразово. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Мотивуючи тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано. Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області, відповідач повинен сплачувати на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття. Дитина має певні проблеми зі здоров`ям та потребує нагляду у лікарів, ОСОБА_2 знаючи про це, відмовляється приймати участь у додаткових витратах на дитину. Також, син росте та потребує значних витрат на одяг та взуття. Коштів, які сплачує відповідач не вистачає. Зазначила, що придбання шкільної форми є обов`язковими додатковими витратами на розвиток дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки не визнає позов та заперечує проти доводів, що зазначені у позовній заяві. Зазначив, що вимоги чинного законодавства стосуються стягнення додаткових витрат лише за особливих обставин з урахуванням матеріального та сімейного становища батьків. Позивачем не надано належних доказів понесених нею витрат. Крім того, зазначив, що посилання позивача на те, що він не несе жодної участі в додаткових витратах на дитину, є безпідставними. Позивач вводить суд в оману не повідомивши, про отримання 28.07.2020 року 1005,00 грн. додаткової допомоги, які були перераховані в якості витрат на лікарів. Вимоги позивача не є обгрунтованими та доведеними.

Позивач надала відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити, оскільки сплачені відповідачем кошти, не є додатковими витратами, що є предметом даного позову та не підлягають дослідженню та доказуванню. Зазначила, що має місце заборгованість по сплаті аліментів, відповідач усіляко ухиляється від їх сплати. За сплачені аліменти неможливо утримувати дитину. Однак, відповідач відмовляється забезпечувати сина всім належним для виховання та здоров`я. Відповідач неофіційно займається грузоперевозками та має дохід більше 50000, 00 грн., фізично здоровий.

Відповідачем подано заперечення, згідно якого, відповідач просить в задоволенні позову відмовити, так як вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з придбанням канцелярських товарів, одягу та взуття, не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які він сплачує щомісячно. Щодо до витрат на лікування, відповідачем сплачено позивачу 1005,03 грн.. Всі доводи позивача зводяться до безпідставних та не доведених звинувачень у бік відповідача. Твердження про те, що він відмовляється забезпечити сина є надуманим та таким, що не відповідає дійсності. Крім того, зазначив, що наявність фізичного здоров`я не є автоматичною підставою для задоволення позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10 вересня 2019 року №286/1887/19, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18 вересня 2010 року, рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10 вересня 2019 року (а.с.9,10).

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На користь ОСОБА_4 на утримання сина з відповідача, на підставі судового наказу виданого Овруцьким районним судом Житомирської області від 13.05.2019 року, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , що видно з копії судового наказу від 13 травня 2019 року по справі №286/1239/19 (а.с.8).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо)

Відповідно до ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Докази, подані позивачем в обґрунтування суми коштів заявленої як понесені додаткові витрати на неповнолітнього сина, вказують відсутність направлення неповнолітнього ОСОБА_3 на обстеження у зв`язку з наявною хворобою, відсутність призначення. З копії чеку від 29.07.2020 року неможливо встановити ким та на користь кого проводилась купівля товарів (а. с.12-18).

Крім того, як видно із долучених відповідачем до відзиву доказів, ним дійсно періодично проводяться платежі на користь позивачки, призначенням платежів є додаткова допомога, що спростовує доводи ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_2 ухиляється від забезпечення дитини та відмовляється від добровільної допомоги.

Доводи позивача, щодо наявності неофіційного доходу у відповідача не знайшли свого обгрунтованого підтвердження, вказана обставина грунтується лише на недоведених припущеннях позивача, що не може бути прийнято судом до уваги, оскільки згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст.185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

При цьому, слід вказати, що придбання одягу та проведення профілактичного огляду не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат, в даному випадку з батька, на утримання дитини. Вказані витрати, пов`язані з повсякденними побутовими витратами на дитину.

Лікування та оздоровлення дитини є особливими обставинами, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків.

Проте, в матеріалах позову відсутні докази необхідності лікування сина.

Крім того, в період обстеження сина, в добровільному порядку відповідачем 28.07.2020 року позивачу було перераховано додаткову допомогу в сумі 1005,03 грн.. Вказана обставина позивачкою не спростована. Інших обставин останньою не наведено, доказів не надано.

В зв`язку з наведеним, позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 2396,00 грн. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180, 185 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч