Справа № 314/4683/20
Провадження № 2/314/1366/2020
01.12.2020 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)сторін цивільну справу № 314/4683/20 за позовом ОСОБА_1 до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про зняття арешту з майна,
ОСОБА_1 ,звернувся з позовом до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щоу жовтні 2020 року, при оформленні правовстановлюючих документів на майно, позивачеві стало відомо про наявність у єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт майна.
Надати інформацію щодо виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , не вбачається можливим, оскільки строк зберігання таких документів становить три роки.
Згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спецрозділ) на виконанні у Відділі перебувало ВП 14958805 з примусового виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду №2а-4374/09/0870 від 15.09.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 , на користь держави боргу у розмірі 4458 грн. Виконавчий документ повернуто стягувачу, оскільки боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі не проживає.
Арешт на майно боржника накладено постановою державного виконавця від 15.02.2011 року для забезпечення реального виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду №2а-4374/09/0870 від 15.09.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави боргу у розмірі 4458 грн.
Таким чином, із вказаного листа вбачається, що станом на 15.02.2011 року (дата накладення арешту) на виконанні у Вільнянському районному відділі державної виконавчої служби перебувало вказане виконавче провадження.
Згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» позивач (стягувач) та/або його правонаступник, на користь якого з ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа №2а-4374/09/0870, виданого 15.09.2009 Запорізького окружного адміністративного суду стягнуто 4458,0 грн., із заявами щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання не звертався.
Відповідно до інформаційної довідки від 09.11.2020 за №231693731 міститься запис про обтяження, а саме: у розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» за типом обтяження: арешт нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 10841393, 16.02.2011 року за №10841393 реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства України, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н 15.02.2011 ВДВС Вільнянського РУЮ, старший державний виконавець ВДВС Вільнянського РУЮ Крошен Микола Валерійович, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 4953,80 грн.; власник ОСОБА_1 ; обтяжував: відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції; додаткові дані виконавчий лист №2а-4374/09/0870 від 15.09.2009 Запорізьким окружним адміністративним судом.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без йогоучасті та без участі позивача, просять витрати, понесені по сплаті судового збору, залишити за позивачем.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 цієї жстатті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналогічним чином питання обов`язків доказування та питання доказів регулює ст.60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до ч.3 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.
Частиною 4ст. 59 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спецрозділ) на виконанні у Відділі перебувало ВП 14958805 з примусового виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду №2а-4374/09/0870 від 15.09.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 , на користь держави боргу у розмірі 4458 грн. Виконавчий документ повернуто стягувачу, оскільки боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі не проживає.
Арешт на майно боржника накладено постановою державного виконавця від 15.02.2011 року для забезпечення реального виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду №2а-4374/09/0870 від 15.09.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави боргу у розмірі 4458 грн.
Отже, станом на 15.02.2011 року (дата накладення арешту) на виконанні у Вільнянському районному відділі державної виконавчої служби перебувало вказане виконавче провадження.
Згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» позивач (стягувач) та/або його правонаступник, на користь якого з ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа №2а-4374/09/0870, виданого 15.09.2009 Запорізьким окружним адміністративним судом стягнуто 4458,0 грн., із заявами щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання не звертався.
Відповідно до інформаційної довідки від 09.11.2020 за №231693731 міститься запис про обтяження, а саме: у розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» за типом обтяження: арешт нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 10841393, 16.02.2011 року за №10841393 реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства України, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н 15.02.2011 ВДВС Вільнянського РУЮ, старший державний виконавець ВДВС Вільнянського РУЮ Крошен Микола Валерійович, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 4953,80 грн.; власник ОСОБА_1 ; обтяжував: відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції; додаткові дані виконавчий лист №2а-4374/09/0870 від 15.09.2009 Запорізьким окружним адміністративним судом.
Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (з усіма змінами та доповненнями) встановлено, що особа, яка вважає,що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може вернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, захисту інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
УКонституціїУкраїнизакріпленоосновніправовіпринципирегулюваннявідносинвласності, головнимізяких є принцип рівноговизнання й захистуусіх форм власності (статті13, 41 КонституціїУкраїни).
Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Відповідно до ч.1ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що накладення арешту на майно, яке належить позивачу, перешкоджає останньому здійснювати право користування та розпорядження цим майно, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, скасувати арешти та обтяження.
Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 16, 209, 212, 214-215, 294 ЦПК України, ст.ст.15, 321, 368, 386, 391, 590 ЦК України, суд
Скасувати арешт (обтяження) нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 10841393, зареєстрованого 16.02.2011 за №10841393, реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства України; підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н 15.02.2011 ВДВС Вільнянського РУЮ, старший державний виконавець ВДВС Вільнянського РУЮ Крошен Микола Валерійович; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 4953,80 грн.; власник ОСОБА_1 ; обтяжував: відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції; додаткові дані виконавчий лист №2а-4374/09/0870 від 15.09.2009 Запорізьким окружним адміністративним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

01.12.2020