РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1409/20

Справа № 510/2053/20

28.12.2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

житловий будинок, АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 93,80 кв.м., житловою площею 72,5 кв.м., допоміжною площею 21,3 кв.м., літньої кухні літ. Б, погрібу літ. б, навісу літ. б1, вбиральні літ. В, огорожі 1-3, споруди 4;

земельну ділянку загальною площею 2,72 га, місцерозташування якої: Одеська область, Ренійський район, Ренійська міська рада (за межами населеного пункту), кадастрові номера :01:006:0006 та :01:006:0052, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 087577.

За час життя ОСОБА_4 склав заповідальне розпорядження на користь позивача ОСОБА_1 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області 06 вересня 2012 року, зареєстровані в реєстрі за № 128.

Дружина спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (пенсіонерка), успадкувала половину частки у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_4 , відповідно до ст. 1241 ЦК України.

У встановлений законом шестимісячний строк ані позивач, ані ОСОБА_5 не звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 07 жовтня 2020 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати сторін ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 1,31 га, яка розташована на території Долинської сільської ради, кадастровий номер :01:005:0368, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За час життя ОСОБА_5 заповідального розпорядження не склала, тому спадкоємство здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги спадкового майна ОСОБА_5 є її діти сторони по справі.

У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідачі звернулись з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивача.

Однак постановою від 07 жовтня 2020 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області також відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідачі просять розглядати справу за їх відсутності, позов визнають у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

житловий будинок, АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 93,80 кв.м., житловою площею 72,5 кв.м., допоміжною площею 21,3 кв.м., літньої кухні літ. Б, погрібу літ. б, навісу літ. б1, вбиральні літ. В, огорожі 1-3, споруди 4;

земельну ділянку загальною площею 2,72 га, місцерозташування якої: Одеська область, Ренійський район, Ренійська міська рада (за межами населеного пункту), кадастрові номера :01:006:0006 та :01:006:0052, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 087577.

За час життя ОСОБА_4 склав заповідальне розпорядження на користь позивача ОСОБА_1 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області 06 вересня 2012 року, зареєстровані в реєстрі за № 128.

У встановлений законом шестимісячний строк ані позивач, ані ОСОБА_5 не звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати сторін ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 1,31 га, яка розташована на території Долинської сільської ради, кадастровий номер :01:005:0368, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За час життя ОСОБА_5 заповідального розпорядження не склала, тому спадкоємство здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги спадкового майна ОСОБА_5 є її діти сторони по справі.

У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відповідачі звернулись з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивача.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Спадщину яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_5 позивач прийняв відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанов від 07 жовтня 2020 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтверджують факт сумісного проживання позивача ОСОБА_5 , копію заповіту та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 93,80 кв.м., житловою площею 72,5 кв.м., допоміжною площею 21,3 кв.м., літньої кухні літ. Б, погрібу літ. б, навісу літ. б1, вбиральні літ. В, огорожі 1-3, споруди 4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,72 га, місцерозташування якої: Одеська область, Ренійський район, Ренійська міська рада (за межами населеного пункту), кадастрові номера :01:006:0006 та :01:006:0052, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 087577.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,31 га, яка розташована на території Долинської сільської ради, кадастровий номер :01:005:0368, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова