Справа № 353/983/20
Провадження № 2/353/377/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що її колишній зять ОСОБА_3 зареєстрований в належному їй домоволодінні, однак після розірвання шлюбу з її донькою ОСОБА_4 там не проживає, особистих речей у будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг не здійснює, не виконує обов`язків по утриманню житла, а тому його слід вважати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Також просила судові витрати стягнути з відповідача, справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які можуть засвідчити викладені в позові обставини.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2020 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та свідків. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачці встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Вказав, що відповідач, який являється колишнім зятем позивачки,з моменту розірвання шлюбу з донькою позивачки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше року, у належному їй домоволодінні не проживає,жодних витрат на його утримання не несе, не виконує обов`язків по утриманню житла, місце його перебування не відоме.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сусідами позивачки, ствердили, що відповідач з 2015 року в домоволодінні належному позивачці не проживає, його особистих речей у будинку не має, не виконує обов`язків по утриманню житла та сплаті комунальних послуг.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

Заслухавши думку представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.11.2020 року (а.с. 17), копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2001 року (а.с. 2) та копії виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 04.09.2020 року (а.с. 3) ОСОБА_1 (позивачка) на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Відповідно довідки Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 511 від 26.08.2020 року (а.с. 7) та відповіді Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 455/02-32 від 23.11.2020 року (а.с. 31) по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (позивачка), ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2015 року, яке набрало законної сили 24.03.2015 року, шлюб між ОСОБА_4 (донька позивачки) та ОСОБА_3 (відповідач) розірвано, визначено місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 разом з матір`ю та відновлено ОСОБА_4 дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 18).

Отже, відповідач ОСОБА_3 , як колишній член сім`ї, зареєстрований у вищевказаному домоволодінні, однак, як зазначає позивачка, ОСОБА_3 з 2015 року (більше одного року) в належному їй будинку не проживає, участі у його утриманні не приймає, не оплачує комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б йому належали, в житлі немає. Дані обставини підтверджуються актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, складеним комісією Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 26.08.2020 року (а.с. 4), в якому зазначено, що ОСОБА_3 (відповідач) не проживає за місцем реєстрації з 2015 року, не приймає участі в утриманні житла, особистих речей та речей повсякденного вжитку, які б йому належали у будинку немає, місце його проживання не відоме. Також зазначені обставини в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Жодних доказів на спростування зазначених обставин відповідачем суду не представлено.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 (відповідач) з 2015 року у домоволодінні, належному позивачці не проживає, тобто відсутній більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не надав суду жодних доказів на спростування позовних вимог позивачки, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач втратив право на проживання та користування житлом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При такому вирішенні позову, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (квитанція № 0.0. від 22.10.2020 року, а.с. 1), слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

На підставі ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 62, 81, 89, 128, 141, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , таким, що втратив право на користування, належним на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна

Повний текст судового рішення складено «30» грудня 2020 року.