Ухвала

29 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 431/891/20

провадження № 61-18402ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

За нормою частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімуму для працездатних осіб встановлений у розмірі 2 102 грн.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Заявник у касаційній скарзі посилається на те, що відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи, що він є учасником Антитерористичної операції, він звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а згідно з пунктом 4 вказаної статті від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Проте предметом оскарження у цій справі є судові рішення, ухвалені за наслідками розгляду вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Отже, заявник не звільнений від сплати судового збору при оскарженні судових рішень про вирішення вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Заявник подав довідку з Головного управління Національної поліції в Луганській області про те, що він в період з 07 листопада 2015 року до 30 квітня 2018 року безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції. Проте зазначена довідка не містить інформації про те, що заявник є учасником бойових дій, який звільняється від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19.

Отже, заявник не звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко