1Справа № 335/8651/20 2/335/2634/2020
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
17 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря судового засідання Шутіної Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення грошових коштів (заборгованості) за договором купівлі-продажу обладнання та договором оренди обладнання з обов`язковим викупом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення грошових коштів (заборгованості) за договором купівлі-продажу обладнання та договором оренди обладнання з обов`язковим викупом, в обґрунтування вимог якого зазначив наступне.
12.07.2019 між позивачем та ТОВ «Електро Лізинг» укладено договір купівлі-продажу обладнання №10-07-2019-7/1 та договір оренди обладнання з обов`язковим викупом №10-07-2019-7/2, відповідно до яких позивач придбав заправну станцію за 4000 доларів США та передав її в оренду з обов`язковим викупом.
Відповідно до п. 1.1. договору №10-07-2019-7/2 ТОВ «Електро Лізинг» нараховує позивачу 2,62 % від вартості обладнання щомісяця з щомісячною капіталізацією.
Згідно п. 4.3. договору №10-07-2019-7/2 виплата орендних платежів повинна бути здійснена на 366 день від укладення договору, а саме до 13.07.2020 та відповідно до п. 7.1.6. відповідач зобов`язується викупити обладнання.
Однак, по закінченню строку дії договору, відповідач не сплатив грошові кошти з нарахованими відсотками.
Позивач звернувся до відповідача з вимогою через сторінку «telegram» про виплату грошових коштів за договорами, однак позивачу повідомили, що його обладнання демонтоване, його номер не відповідає первинному і тому позивач повинен сплатити за його зберігання.
Також, зазначено, що укладаючи зазначені договори позивач не мав наміру отримати обладнання в постійне користування, у зв`язку з чим і був укладений договір оренди №10-07-2019-7/2 з обов`язком викупом.
Оскільки відповідачем не виконані умови договорів, позивач, за період користування відповідачем несплаченими грошовими коштами, зазнав інфляційні витрати у вигляді 3% річних, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, у зв`язку з чим просить суд стягнути на його користь загальну суму грошових коштів у розмірі 154972,00 грн., яка складається із відсотків за договором оренди і інфляційних витрат, та судові витрати у розмірі 1550,00 грн.
Ухвалою судді від 26.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
В судове засідання позивач не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом розміщення виклику представника відповідача на офіційному сайті «Судова влада», причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 12.07.2019 між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Електро Лізинг», в особі ОСОБА_2 , укладено договір купівлі-продажу обладнання №10-07-2019-7/1 та договір оренди обладнання з обов`язковим викупом №10-07-2019-7/2, відповідно до яких позивач придбав заправну станцію за 4000 доларів США та передав її в оренду з обов`язковим викупом (а.с.7-10, 12-15).
Відповідно до п.1.1 договору №10-07-2019-7/1 ТОВ «Електро Лізинг» зобов`язується передати у власність ОСОБА_1 , який зобов`язується прийняти у власність та оплатити обладнання, а саме: зарядні пристрої для електромобілів з характеристиками, визначеними у Специфікації, що є додатком до даного договору, і сплатити грошову суму, встановлену п.3 Договору. (а.с.11).
Відповідно до п. 1.1. договору №10-07-2019-7/2 ТОВ «Електро Лізинг» приймає в строкове платне користування, з зобов`язанням обов`язкового викупу наступне майно (обладнання), а саме: зарядні пристрої для електромобілів з характеристиками, визначеними у Специфікації, що є додатком до даного Договору у кількості 1. (а.с.16).
Відповідно до п. 3.1. договору №10-07-2019-7/2, термін оренди складає один рік з моменту прийняття об`єкту оренди до 12 липня 2020 року.
Пунктом 4.1 договору передбачено розмір орендної плати за весь об`єкт оренди, який складає 2,62 відсотки в місяць від загальної вартості об`єкту оренди (4000 доларів США), з щомісячною капіталізацією, а саме: кожного місяця, протягом строку користування об`єктом оренди відсоток включає в себе суму капіталізації відповідно до п.4.3.
Згідно п. 4.3. договору №10-07-2019-7/2 виплата орендних платежів (відсотків) протягом 365-ти днів з дати заключення договору не проводиться, а сума щомісячних нарахованих відсотків, яка підлягає виплаті щомісяця капіталізується (рефінансується) шляхом додавання до загальної суми обов`язкового викупного платежу в розмірі 4000 доларів США та до суми орендних платежів нарахованих за попередні періоди і підлягає виплаті на 366-й день з дати укладення договору, а саме до 13.07.2020, та відповідно до п. 7.1.6. відповідач зобов`язується викупити обладнання згідно п. 8 даного договору.
Отже, свої обов`язки позивач виконав належним чином, прийняв у власність та оплатив обладнання, відповідно до умов договору, та надав обладнання у тимчасове платне користування, а відповідач прийняв таке обладнання у користування, що підтверджується Специфікацією №1, яка є невід`ємним додатком №1 до договору оренди обладнання з обов`язковим викупом №10-07-2019-7/2 від 12.07.2019.
Разом з тим, встановлено, що в порушення умов Договору №10-07-2019-7/2 від 12.07.2019 зобов`язання належним чином відповідачем, на час розгляду справи, не виконані.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ч.1 ЦК України).
Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Отже, добровільно умови договору відповідач не виконує, про що свідчить виникла заборгованість за договором.
Відповідно до положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц).
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).
Положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з відповідача відсотків з щомісячною капіталізацією згідно п.4.1 Договору оренди обладнання з обов`язковим викупом №10-07-2019-7/2 від 12.07.2019 у розмірі 2,62 % щомісяця, виходячи з наступного розрахунку.
Сума боргу складає: 4000 доларів США, як сплата за обладнання за Договором купівлі-продажу № 10- 07-2019-7/1 від 12.07.2019.
4000/100x2,62+4000=4104,8 (доларів США за липень-серпень 2019 року);
4104,8/100x2,62+4104,8=4211,5 (доларів США за серпень-вересень 2019 року);
4211,5/100x2,62+4211,5=4321,8 (доларів США за вересень-жовтень 2019 року);
4321,8/100x2,62+4321,8=4435 (доларів США за жовтень-листопад 2019 року);
4435/100x2,62+4435=4551,2 (доларів США за листопад-грудень 2019 року);
4551,2/100x2,62+4551,2=4670,4 (доларів США за грудень 2019 року - січень 2020 року);
4670,4/100x2,62+4670,4=4792,8 (доларів США за січень-лютий 2020 року);
4792,8/100x2,62+4792,8=4918,4 (доларів США за лютий-березень 2020 року);
4918,4/100x2,62+4918,4=5047,3 (доларів США за березень-квітень 2020 року)
5047,3/100x2,62+5047,3=5179,5 (доларів США за квітень-травень 2020 року);
5179,5/100x2,62+5179,5=5315,2 (доларів США за травень-червень 2020 року);
5315,2/100x2,62+5315,2=5454,5 (доларів США за червень-липень 2020 року).
Згідно офіційного курсу валют на 25 вересня 2020 року - 28,24 гривень за долар США, зазначена сума 5454,50 доларів США складає 154 035,00 грн. (5454,50x28,24).
Крім того, відповідач прострочив сплату платежів позивачу, які на нього покладено умовами Договору оренди обладнання з обов`язковим викупом № 10-07-2019-7/2 від 12.07.2019 (п.3.1. та п.4.3), починаючи з 13.07.2020, а саме три відсотки річних з 13.07.2020 по 25.09.2020 (74 доби), що складає 937,00 грн. (154035 грн./100%=1540,4х3%=4621 грн. у рік; 4621/365(діб)=12,66х74(діб)=937 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Отже, виходячи з викладеного, загальна сума відшкодування становить 154035,00 грн. + 937,00 грн.=154972,00 грн.
У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовано, даних, які б спростовували викладені у позові обставини суду не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1550,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення грошових коштів (заборгованості) за договором купівлі-продажу обладнання та договором оренди обладнання з обов`язковим викупом задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» на користь ОСОБА_1 грошові кошти: у розмірі 154 035,00 (сто п`ятдесят чотири тисячі тридцять п`ять) гривень 00 коп. відсотки за договором оренди, та інфляційні витрати за період з 13.07.2019 по 25.09.2020 у розмірі 937,00 (дев`ятсот тридцять сім) гривень 00 коп., а разом 154 972, 00 (сто п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят дві) гривень 00 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1550,00 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Повне рішення суду складено 17 грудня 2020 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );
Суддя І.А. Крамаренко