Ухвала

28 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 646/3820/18

провадження № 61-17367ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у справі за позовом Харківської міської ради до державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Каліберди Анастасії Андріївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів дарування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 листопада

2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду

від 29 вересня 2020 року, в задоволенні позову Харківської міської ради відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладений на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок, загальною площею 607,8 кв. м, житловою площею 367,2 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Харківської міської ради, у якій заявник просив скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року клопотання Харківської міської ради про поновлення строку задоволено, поновлено заявнику строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, касаційну скаргу Харківської міської ради залишено без руху, надано заявнику строк до 18 грудня 2020 року для уточнення прохальної частини касаційної скарги та подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України. Роз`яснено заявнику положення пункту 1 частини першої та частину другу статті 389 ЦПК України щодо випадків касаційного оскарження судових рішень, а також положення частин першої та третьої статті 411 ЦПК України.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Харківської міської ради, у новій редакції, у якій заявник просив скасувати рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обгрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верхового Суду України

від 18 листопада 2015 року у справі № 6-388цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Так, у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2015 року у справі № 6-388цс15 зроблений висновок, що «до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію. Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання».

Перевіривши наведені заявником доводи, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі положень пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2015 року у справі № 6-388цс15 є безпідставними з огляду на те, що в указаній справі предмет і підстави позову, а також встановлені судами фактичні обставини справи не є подібними.

Разом із тим, як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник також посилається на застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 471/724/17-ц, від 13 серпня 2020 року у справі

№ 344/9283/16-а та від 18 листопада 2020 року у справі № 750/5622/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Харківської міської ради до державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Каліберди Анастасії Андріївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсними договорів дарування, за касаційною скаргою Харківської міської ради на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року.

Витребувати з Червонозаводського районного суду м. Харковацивільну справу № 646/3820/18.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 січня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак