Провадження №2/523/1229/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому підготовчому cудовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одеси справу за позовом - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ТОВ «Сів-Сервіс», , м. Чорноморськ, вулиця Хантадзе,19, Одеської області, про визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними,

За участю представника відповідачів адвоката Рудольф К.С.

Установив:

Позивач звернувся з позовом 14 листопада 2018 року до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу від 12 червня 2018 року транспортних засобів недійсними та витребування з незаконного володіння ОСОБА_4 транспортних засобів пасажирських автобусів. (л.с.2-6)

Ухвалою судді Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В. від 06 грудня 2018 року прийнято зазначену цивільну справу до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання. (а.с. 34).

Ухвалою судді Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В. від 06 грудня 2018 року , за клопотанням представника позивача, забезпечено позов шляхом заборони будь яким особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії відносно транспортних засобів в тому числі територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, центрам надання адміністративних послуг, вносити зміни щодо власника (заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію) наступних транспортних засобів : автобус пасажирський БАЗ модель А079.04 рік випуску 2006 р. VIN/номер кузова НОМЕР_1 та автобус пасажирський марки БАЗ модель А079.04 рік випуску 2006 vin/ номер кузова: НОМЕР_2 , шляхом внесення відповідного запису про заборону до Єдиному державного реєстру МВС. Л.с.39-40.

17 січня 2019 року вх №1124 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на л.с.69-71. 06 травня 2019 р. ухвалою суду до розгляду справи залучено в якості третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог ТОВ «Сів-Сервіс», за клопотанням сторони позивача л.с.154.

09 вересня 2019р. третя особа подала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та відсутності претензій у випадку анулювання договорів купівлі-продажу за рішенням суду. Л.с.182. Ухвалою суду від 03 січня 2020р. (л.с225) прийнято до розгляду уточнений позов позивача (л.с.205-209).

В судові засідання, які призначались по даній справі на 23 вересня 2019р. (л.с.191, л.с.187- поштове повідомлення з підписом позивача) ; на 11 листопада 2019р. л.с.211 ; на 11 грудня 2019р. (л.с.223 , л.с.215 поштове повідомлення з підписом позивача) ; на 10 лютого 2020р. (л.с.230, л.с. 227- поштове повідомлення з підписом позивача) , позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лялін В.Ю. не з,являлись. Сторона позивача належним чином сповіщені про розгляд справи, причин своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи по суті позовних вимог, чи закриття підготовчого засідання та переходу до розгляду по суті позовних вимог, за відсутності сторони позивача, до суду не надходило.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідачів адвокат Рудольф К.С. просила суд залишити позов без розгляду через неодноразову, повторну неявку сторони позивача, яка не подавала заяв про розгляд справи за їх відсутності .

Неодноразова неявка сторони позивача в судові засідання визнається судом з неповажних причин, розцінюється судом як затягнення розгляду справи і відсутність зацікавленості в скорішому і об`єктивному розгляді справи по суті, унеможливлює розглянути справу по суті заявлених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або не повідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що залишення позову без розгляду згідно п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, - це є зобов`язанням суду, який має постановити ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, і якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд встановив, що розглядати справу за наявності матеріалів без участі позивача неможливо, тому суд вважає за необхідне позов залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.3,10-13,14,18, 209, 257,200, 223,261,352,353,354 ЦПК України, ст..12-16 ЦК України, суд,-

Ухвалив:

Справу № 523/15909/18 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ТОВ «Сів-Сервіс», , м. Чорноморськ, вулиця Хантадзе,19, Одеської області, про визнання недійсними договорів коміссії від 12 червня 2018 року №6435/18/001330 та №6435/18/001333, та договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 12 червня 2018 року № 6425/18/001330 та №6425/18/001333, витребування з незаконного володіння ОСОБА_4 автобусів пасажирських БАЗ модель А079.04, 2006р.випуску, НОМЕР_3 модель А079.04,2006р.випуску - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси, шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя -