Справа №: 272/867/20
Провадження № 2/272/471/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді - Чуб І.А.,

секретаря судового засідання - Яцюк В.С.,

за участю : позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення частки у спільній частковій власності та визнання права власності,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому зазначав, що він є власником 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , згідно договору дарування частки житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О.М. від 28.12.2016. Ще 1/4 частина вищевказаного будинку належить на праві власності ОСОБА_2 , 1/4 - ОСОБА_3 та 1/4 - ОСОБА_4 .. Житловий будинок із цегли, загальною площею 272,4 кв. м із них житлової площі 153,1 кв.м. До будинку належать: погріб (п/д), погріб (п/д-1), прибудова (а-1), погріб (п/д-2), прибудова (а1-1), прибудова (а2-1), веранда (а3-1), погріб (п/д-3), сарай (Б-1), сарай (В-І), сарай (Г-1), гараж (Є-1), вбиральня (К-1), огорожа (№1), ворота (№2). З технічної точки зору, згідно технічного паспорту, його частка може бути виділена як окремий об`єкт нерухомого майна. Фактично будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , розподілений на окремі ізольовані квартири з господарськими будівлями під № № 1,2,3,4 з проведеними окремими комунікаціями, окремими входами. Спільних приміщень у користуванні не має. Проте, наявність факту того, що вказаний будинок є спільною частковою власністю, чинить позивачу перешкоди для реалізації права власності, оскільки вимагає постійної згоди співвласників. У зв`язку з цим позивач просить припинити щодо нього право спільної часткової власності на належну йому 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається згідно технічного паспорту із наступних приміщень : Коридор 3,2 кв. м.; Коридор 5,0 кв м.; Житлова 5,9 кв. м.; Житлова 18,0 кв. м.; Житлова 18,0 кв. м.; Кухня 10,2 кв. м.; Кладова 4.2 кв. м..

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав та просив задовольнити, припинити його право спільної часткової власності на 1/4 частку будинку та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зазначивши, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам інших співвласників.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що квартира позивача та інші квартири у будинку АДРЕСА_1 є окремими ізольованим об`єктами та припинення права спільної часткової власності позивача на його частку та визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_3 , яка перебуває як частка у його власності та користуванні не завдасть шкоди іншим співвласникам будинку.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, в поданих ними до суду заявах позов визнали повністю, просили розглянути справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши надані учасниками справи докази, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2016 року між ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, був укладений договір дарування 1/4 частки житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 . Згідно договору дарування частки житлового будинку - Житловий будинок (А) із цегли, загальною площею 272,4 кв.м., із них житлової площі 153,1 кв.м. До будинку належать: погріб (п/д), погріб (п/д-1), прибудова (а-1), погріб (п/д-2), прибудова (al-і), прибудова (а2-1), веранда (а3-1), погріб (п/д-3), сарай (Б-1), сарай (В-1), сарай (Г-1), гараж (Є-1), вбиральня (К-1), огорожа (№1), ворота (№2). Житловий будинок розташований на земельній ділянці для будівництва та

обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га

(кадастровий номер :01:029:0060), яка відчужується одночасно із цим будинком (а.с. 7).

28.12.2016 року між ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, був укладений договір дарування земельної ділянки площею 0,1000 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:029:0060, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка передається без зміни її меж та цільового призначення. Земельна ділянка передається одночасно із розташованою на ній 1/4 часткою житлового будинку.

28.12.2016 року між ОСОБА_5 від імені ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, був укладений договір дарування земельної ділянки площею 0,0253 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер

:01:029:0061, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка передається без зміни її меж та цільового призначення.

Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яким належить по 1/4 частці будинку кожному (а.с. 71).

З Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухове майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єків нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:029:0060, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0253 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:029:0061, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частки будинку АДРЕСА_1 (а.с. 28-32).

Згідно технічного паспорту будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , розподілений на окремі ізольовані квартири з господарськими будівлями під №№1,2,3,4 з проведеними окремими комунікаціями, окремими входами, спільних приміщень у користуванні не має. До квартири АДРЕСА_3 відносяться наступні приміщення: Коридор 3,2 кв. м.; Коридор 5,0 кв м.; Житлова 5,9 кв. м.; Житлова 18,0 кв. м.; Житлова 18,0 кв. м.; Кухня 10,2 кв. м.; Кладова 4.2 кв. м. (а.с.8-10).

Відповідно до ст.319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Положеннями частини першої ст.346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті.

Оцінюючи подані докази та встановлені судом обставини, є всі підстави вважати, що в даних правовідносинах встановленими і доведеними є всі умови, передбачені ч.1 ст.365 ЦК України. Тому є всі підстави для припиненння права спільної часткової власності позивача на належну йому 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 , що не завдасть істотної шкоди іншим співвласникам.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Зазначене правило стосується також поділу майна, що є у спільній сумісній власності.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що позивач користується квартирою АДРЕСА_2 , яка є окремим ізольованим об`єктом та може бути передана йому власність, тому визнає за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається із наступних приміщень : Коридор 3,2 кв. м.; Коридор 5,0 кв м.; Житлова 5,9 кв. м.; Житлова 18,0 кв. м.; Житлова 18,0 кв. м.; Кухня 10,2 кв. м.; Кладова 4.2 кв. м..

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12,13,76, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ід. код НОМЕР_1 , на належну йому 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ід. код НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається із наступних приміщень: Коридор 3,2 кв. м.; Коридор 5,0 кв м.; Житлова 5,9 кв. м.; Житлова 18,0 кв. м.; Житлова 18,0 кв. м.; Кухня 10,2 кв. м.; Кладова 4.2 кв. м.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , проживає та зареєстрований: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_4 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_7 .

Повний текст судового рішення складено 24.12.2020 року.

Суддя:І. А. Чуб