Справа № 645/2350/18
Провадження № 2-п/645/32/20
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мартинової О.М.,

секретар судових засідань Букач М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2018 року по цивільній справі за позовомкомунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води задоволені.Стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_1 ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, Код ) заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в розмірі 60576 (шістдесят тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 11 коп.Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_1 ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, Код ) інфляційні витрати в розмірі 2064 (дві тисячі шістдесят чотири) грн. 96 коп., три проценти річних в розмірі 9191 (дев`ять тисяч сто дев`яносто одна) грн. 71 коп.Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_2 у ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, Код ) судовий збір по 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок з кожного.

23 липня 2020 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12листопада 2018 року, ухваленого по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води.

Обґрунтовуючи підстави для перегляду заочного рішення, відповідач вказує, що з 2013 року відповідач ОСОБА_1 не проживає сумісно з родиною за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично не використовує послуги центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, оскільки рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.10.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. Отже, повістки за місцем свого проживання відповідач не отримував, оголошення у пресі було відсутнє, тому останній не прибув на судове засідання та не зміг повідомити суд про поважність причини неявки. Крім того, відповідач зазначає, що ухвалу суду про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, судових повісток, по справі не отримував. Окрім того, останній був позбавлений права відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України подати відзив на позовну заяву і всі письмові та електроні докази, заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач звертає увагу на те, що в частині позовних вимог, а саме про стягнення боргу за період з вересня 2013 року по березень 2015 року, позивач взагалі пропустив процесуальний строк звернення до суду у відповідності до вимог ст. 257, ч. 4 ст. 267 ЦК України. Про зазначене рішення ОСОБА_1 дізнався 06.07.2020 року від працівників відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Харківської області, оскільки ними було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. від 30.06.2020 року.Отже відсутність належного повідомлення відповідача, є перешкодою для ухвалення заочного рішення та підлягає скасуванню.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що заочне рішення від 12 листопада 2018 року було ним отримано 13.07.2020 року, про що свідчить відповідна відмітка в матеріалах справи. Тому вражає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення,згідно ст. 288 ЦПК України не пропущений та просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

З урахуванням наведеного, відповідач просить скасувати заочне рішення від 12.11.2018 року і призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Також, відповідачем ОСОБА_1 було надано клопотання про зупинення виконавчого провадження № 62396955 від 30.06.2020 року, відкритого на підставі виконавчого листа № 645/2350/18 від 20.05.2019 року виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мереж» боргу в сумі 72185,18 грн., витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 1107,00 грн., основну винагороду приватного виконавця у розмірі 7219,00 грн. до завершення перегляду заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.11.2028 року.

В судове засідання відповідач не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду заяви належним чином, причини не явки суду не відомі.

Позивач всудове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду заяви належним чином, причини не явки суду не відомі.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ч. 3 ст. 287 ЦПК України встановлює, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року заочний розгляд судом цивільної справи відповідно дост. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Посилання відповідача на причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає поважними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи відповідач копію рішення не отримав. Як зазначив відповідач в заяві - про існування відповідного рішення дізнався 06.07.2020 року від працівників відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Харківської області, оскільки ними було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. від 30.06.2020 року.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки, направлені на адресу відповідача, повернуті до суду з позначкою «за закінченням встановлення строку зберігання» або «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно до ч. 8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи.

Крім того, матеріали цивільної справи містять підтвердження того, що відповідачу були направлені ухвала про відкриття провадження у справі та судові повістки, окрім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі.

Також, заочне рішення було направлено відповідачу та розміщено у Єдиному реєстрі судових рішень, який також є у загальному доступі.

Таким чином, посилання відповідача на обставини неповідомлення про розгляд справи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Справа розглянута на підставі наявних доказів, які досліджені у повному обсязі.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням Апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Щодо клопотання про зупинення виконавчого провадження по справі суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 34 та 37 ЗУ «Про виконавче провадження» містять вичерпний перелік підстав обов`язкового та можливого зупинення виконавцем виконавчого провадження,

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Про такі ж подібні види забезпечення позову йдеться в пунктах 5, 6 ст. 150 ЦПК України.

Тобто, при застосуванні або Закону України «Про виконавче провадження», або ст.150 ЦПК України наступають ті самі правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій з виконавчого провадження.

Таким чином, законодавством чітко визначено обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме питання про зупинення виконавчого провадження вирішується державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Таким чином, прерогативним правом зупинення виконавчого провадження на підставі Закону України "Про виконавче провадження"наділений виключно виконавець і вирішення такого питання до компетенції суду не входить. Навіть у разі оскарження дій виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії неправомірними та зобов`язати зупинити виконавче провадження, а не самому зупиняти виконавче провадження (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

Зупинення виконавчого провадження за законом і зупинення виконання за правилами ЦПК України (пункти 2, 5, 6ст. 150ЦПК України) - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах.

Проте, у своєму клопотанні заявник просить саме зупинити виконавче провадження, а не зупинити стягнення.

Враховуючі вищевикладені норми права, керівні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, суд дійшов висновку про відмову у задоволені клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження, оскільки в компетенцію суду при вирішення заяви про перегляд заочного рішення, яке знаходиться на стадії виконання, не входить вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, повноваженнями щодо вирішення даного питання наділений виключно державний виконавець.

Керуючисьст.ст.287,288 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 12 листопад 2018 року - задовольнити.

Поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішенняФрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року у справі по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12листопада 2018 року, ухваленого по цивільній справі за позовомКомунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води- залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 24 грудня 2020 року.

Суддя -