Справа №519/813/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

17.09.20 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретарів Гнатюк Л.М., Слісаренко Г.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», виробничий підрозділ «Дирекції залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Одеська залізниця» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вони працювали на посаді складачів поїздів 6 (шостого) розряду. Однак, 03.08.2018 позивачів звільнено з роботи за появу на роботі у нетверезому стані на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, але копію наказу про звільнення їм не було надано. Звільнення з роботи адміністрацією роботодавця проведено з порушенням положень ст.43 КЗпП України, за якою розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу має бути за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Протоколом профспілкового комітету Станції Берегова Одеської Дирекції залізничних перевезень Об`єднаної профспілкової організації Профспілки залізничників та транспортних будівельників України від 30.07.2018 №16 не надано згоду на звільнення з роботи складачів поїздів працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за п.3 ст.40 КЗпП України; складача поїздів ОСОБА_4 за п.4 ст.40 КЗпП України без поважних причин. Представник адміністрації, який ініціював складання актів та незаконного звільнення з роботи, щоб приховати свою бездіяльність і порушення технологій в організації праці, за те, що нині звільнені працівники прямо вказали йому на його недоліки в роботі, а саме, що він не забезпечив вихід до роботи четвертого складача поїздів, ОСОБА_4 , та у встановленому порядку не прийняв належних заходів до його заміни іншим чи резервним складачем поїздів, а заставляв ОСОБА_3 , ОСОБА_2 виконувати роботу ОСОБА_4 , що в трудові обов`язки звільнених не входило. Дійсні причини помсти нині звільненим працівникам представником адміністрації у численно складених суперечливих і не достовірних документах роботодавця не вказано, проте, недійсні відомості внаслідок його неправомірних дій в них внесено. 07.07.2018 о 22 г. 00 хв. начальник Дирекції ОСОБА_5 , начальник станції ОСОБА_6 , диспетчер маневровий ОСОБА_7 , черговий по залізничній станції ОСОБА_8 , голова профкому ОСОБА_9 зібралися не вказавши місце де саме, склали акт, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 прибули на робоче місце о 20 г. 00 хв., за неявку на роботу ОСОБА_4 в акті нічого не сказано, як і не зазначено в акті місце його складання. 07.07.2018 о 22 г. 20 хв. на бланку ДП «МТП «Южний» без участі посадових осіб ДП «МТП «Южний» складено акт у якому посада, прізвище, ініціали записано нерозбірливо, а ім`я, по батькові складачів акту не вказано, куди внесено недійсні відомості: «затриманий ОСОБА_2 , причина затримання: знаходження на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння». Складачі вказаного акту, перевищуючи свої службові повноваження, не вправі проводити затримання працівника та вносити в акт запис про затримання особи, тому що це компетенція не складачів акту, а правоохоронних органів. Одночасно із вказаним вище актом про затримання ОСОБА_2 , 07.07.2018 о 22 г. 20 хв., ще і до складання о 22 г. 53 хв. висновку про сп`яніння, начальник Дирекції Киман А.М., начальник станції ОСОБА_6 , заступник начальника з оперативної роботи ОСОБА_10 , голова профкому ОСОБА_9 без підписів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 підписали акт, у якому вказали, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 прибули на робоче місце о 20 г. 00 хв. «знаходились у стані алкогольного сп`яніння» та наказом начальника виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_5 №145 від 07.07.2018 «були відсторонені від роботи». 07.07.2018 о 22 г. 53 хв. на саморобному бланку від руки написано висновок №2772/131, що нібито у ОСОБА_2 є два різних показання «Alcotest 6810». Строк сертифікації спеціального технічного засобу Drager «Alcotest 6810», який використовувався для визначення стану сп`яніння, закінчився ще 10.02.2015 та з тих пір «Драгер» не проходив повторну сертифікацію і його виключено з Державного реєстру медичної техніки і виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6810» визначено інтервали технічного обслуговування приладу перевірка калібровки, яка має проводитись кожні шість місяців, а останнє калібрування приладу у «висновку» не вказано, отже, доказу калібрування протягом 6 місячного строку не існує. Оскільки перевірка на стан алкогольного сп`яніння проводилась за допомогою приладу газоаналізатор Drager «Alcotest 6810», то його показники не можуть вважатися допустимим доказом. Технічний засіб Drager «Alcotest 6810» згідно ст.130 КУпАП, п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, МВС від 09.11.2015 №1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, вправі застосовувати поліцейські, а не представник адміністрації, який ініціював складання актів та незаконного звільнення з роботи і його знайомі, що підписали «висновок». Представник адміністрації, який ініціював складання актів та незаконного звільнення з роботи та його знайомі, що необґрунтовано підписали «висновок» не дотримались положення Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 30.05.1997 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», ст.ст.3, 12 ЗУ «Про судову експертизу» щодо питання призначення та проведення судових експертиз, коли судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень. Відповідно до постанови Апеляційного суду Одеської області від 20.07.2018 по справі №520/9089/17, номер провадження 33/785/1771/17, згідно ст.ст.2, 4, 5, 10, 18, 76, 82 ЦПК України набрала законної сили і має преюдиціальне значення, є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян (у тому числі і для відповідача) і підлягає виконанню на всій території України. Проведення експертизи експертній установі не доручалось, а міркування вищевказаних осіб щодо визначення стану сп`яніння зроблено особою без належних повноважень, в той час, коли, ні вищезазначені особи, ні суд не вправі взяти на себе функції експерта, тому що не мають спеціальних знань. 09.07.2018 складено протокол №ДН-5-23/20 по порядку денному «Розбір по випадку зриву експлуатаційної роботи в добу 07.07.2018 по станції Берегова складачами поїздів», у якому роботодавцем приховано дійсні причини звільнення працівників, не зазначено про неявку на роботу складача поїздів ОСОБА_4 , неправомірного спонукання представником роботодавця ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до виконання робіт, що в їх трудові обов`язки не входять. Відповідно до ст.23 ЦПК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із звільнення; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей та позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставною для відшкодування, а також з урахуванням інших обтавин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розміри відшкодування моральної шкоди у даному випадку позивачами визначаються з урахуванням зазначених у позові обставин, очільники роботодавця, які отримують високі зарплати і премії і не можуть дотримуватись законодавчих актів в своєї діяльності у трудових правовідносинах мають добровільно відшкодувати завдану ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. та ОСОБА_3 у розмірі 100 000 грн., розміри якої не співрозмірні з їх високими зарплатами і преміями. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодування та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.1173 ЦК України встановлює обов`язки відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, а саме шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 14.11.2018 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

14.01.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву та відзив, згідно якого 07.07.2018 було виявлено факт знаходження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння, що засвідчено наступними доказами та комісією у складі начальника ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» ОСОБА_5 , начальника станцій Берегова ОСОБА_6 , комерційного агента станції Берегова ОСОБА_11 , голови профкому ОСОБА_9 було складено акт про порушення б/н від 07.07.2018, яким засвідчено, що складач поїздів ст.Берегова ОСОБА_2 07.07.2018 о 22 г. 20 хв. знаходився на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння та який було підписано ОСОБА_2 без зауважень; акт про порушення б/н від 07.07.2018, яким засвідчено, що складач поїздів ОСОБА_3 знаходився на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння, від дачі пояснень відмовився; акт б/н від 07.07.2018, яким засвідчено, що складач поїздів ст. Берегова ОСОБА_3 був затриманий з ознаками сп`яніння запах алкоголю, нев`язна мова, похитування, антигромадське поводження, та йому було запропоновано пройти медичний огляд у медичному пункті ДП МТП «Южний» на предмет нетверезого стану, на що він відповів відмовою з причин особистих переконань, не уточнюючи причини, виражався нецензурною лексикою. Наказом №145 від 07.07.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 22 г. 20 хв. 07.07.2018 було відсторонено від роботи та направлено для огляду до Медичної санітарної частини ДП МТП «Южний». У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після ознайомлення з зазначеним наказом відмовилися від проставлення власноручного підпису на наказі (для засвідчення факту ознайомлення), внаслідок чого комісією у складі начальника ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» ОСОБА_5 , начальника станцій Берегова ОСОБА_6 , заступника начальника станції з оперативної роботи Берегова ОСОБА_10 , голови профкому ОСОБА_9 було складено відповідний акт від 07.11.2018. Факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння та супутні цьому стану ознаки можуть підтвердити у судовому засіданні свідки: ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» ОСОБА_5 , начальник станцій Берегова ОСОБА_6 , заступник начальника станції з оперативної роботи ст.Берегова ОСОБА_10 , комерційний агент станції Берегова ОСОБА_11 , голова профкому ОСОБА_9 . За результатом висновку №2772/131 щодо результатів алкотестування апаратом алкотест 6820, складеного Швидкою допомогою Медичною санітарною частиною ДП «Морський торговельний порт «Южний», проведеного о 22 г. 53 хв. 07.07.2018, у ОСОБА_2 було виявлено рівень алкоголю у крові 1,04% (1 проба) - 1,01% (2 проба), факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 в той час не заперечувався, про що свідчить його власноручний підпис в акті, та відсутність будь-яких його зауважень чи заперечень. Більш того, в своєму письмовому власноручно написаному поясненні ОСОБА_2 не тільки не заперечував факт перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, але й визнав наявність алкоголю в організмі 07.07.2018 при медичному обстеженні та пояснив, що: «перед нічною зміною дивлячись футбол випив пива». Факт перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння окрім акту б/н від 07.07.2018, підтверджується також листом Медико-санітарної частини порту від 20.07.2018 вих. №303-07/111, яким засвідчено, що ОСОБА_3 від аклотестування категорично відмовився. При візуальному огляді медперсоналом у ОСОБА_3 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, агресивна поведінка, нерозбірлива мова, хитка хода). 09.07.2018 на станції Берегова було проведено оперативну нараду, на якій було розглянуто порушення трудової дисципліни, допущене 07.07.2018 складачами поїздів 6 розряду ст.Берегова ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та прийнято рішення звернутися до Дорпрофсожу з поданням щодо їх звільнення. Результати наради оформлені Протоколом №ДН-5-23/20 оперативної наради при начальнику ДН-5. 24.07.2018 головою профспілкової організації станції Берегова ОСОБА_12 були одержані подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 від 23.07.2018 вих. №ДН5-17/24 та ОСОБА_3 від 23.07.2018 вих. №ДН5-17/23. 01.08.2018 від профспілкового комітету станції Берегова надійшов протокол №16 від 30.07.2018, яким на підставі клопотання колективу станції Берегова було відмовлено у наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . До протоколу було додано клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначають, що клопотання підписано лише 8 працівниками станції, проти 108 працюючих працівників. Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. Тобто мотивованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах чинного трудового законодавства. Враховуючи, що протокол №16 від 30.07.2018: не містить жодного правового обґрунтування щодо того, чому не прийнято до уваги висновок медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння та лист Медико-санітарної частини порту від 20.07.2018 вих. №303-07/111, чому не приймаються до уваги норми Положенням про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого Постановою КМУ від 26.01.1993 №55 тощо; ухвалений не загальними зборами трудового колективу, а лише 3 профспілковими діячами головою та двома членами профспілкового комітету станції, свідчить про відсутність згоди колективу ст.Берегова про взяття на поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; не визначено, які засоби виховного характеру будуть застосовуватися до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , для недопущення у подальшому порушень трудової дисципліни. Сукупність зазначених факторів свідчить про поверхневість розгляду профкомом подання від 23.07.2018 вих. №ДН5-17/24, від 23.07.2018 вих. №ДН5-17/23 та необґрунтованість рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору. Враховуючи вищевикладене та керуючись приписами ч.6 ст.39 Закону №1045-ХIV, наказами начальника Дирекції: №1168/ОС від 03.08.2018 складача поїздів 6 розряду ОСОБА_2 було звільнено на п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані; №1165/ОС від 03.08.2018 складача поїздів 6 розряду ОСОБА_3 було звільнено на п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані. 03.08.2018 ОСОБА_2 було ознайомлено з наказом №1168/ОС від 03.08.2018 та видано копію наказу та трудової книжки НОМЕР_1 та ОСОБА_3 було ознайомлено з наказом №1165/ОС від 03.08.2018 та видано копію наказу та його трудову книжку НОМЕР_2 , про що свідчать їх власноручні підписи, зроблені ними на зазначених наказах (копії наказів додаються). Крім того у відповідь на звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 регіональною філією «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» було направлено лист від 02.10.2018 вих. №НГК3-08-КОШ-212, до якої були додані копії вищезазначених наказів. Таким чином, регіональною філією «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» при звільненні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були виконані всі приписи ст.43 КЗпП України та ст.39 Закону №1045-ХIV. Тяжкість проступку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визначена з урахуванням п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.1993 №55 «Про положення про дисципліну працівників залізничного транспорту» та Додатку до зазначеної постанови «Перелік порушень дисципліни, наслідки яких загрожують безпеці руху поїздів, життю і здоров`ю громадян, а також категорій працівників до яких застосовується дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення». Так, згідно зазначеного Переліку, порушення у вигляді появи (знаходження) на роботі в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, допущене складачем поїздів, відноситься до порушень дисципліни, які загрожують безпеці руху поїздів, життю і здоров`ю громадян, за яке передбачено дисциплінарне стягнення у виглядів звільнення. Можливість накладення інших дисциплінарних стягнень за таке порушення зазначеним Положенням не передбачена. Окрім цього, зазначають, що відповідно до робочих інструкцій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до їх завдань та обов`язків входить: «організація маневрової роботи так, щоб були забезпечені безпека руху, особиста безпека працівників, які зайняті на маневрах, збереження рухомого складу та вантажу, виконання з особливою обережністю маневрі з вагонами, що зайняті людьми, негабаритними й небезпечними вантажами, чітко та правильно подає сигнали й передає вказівки, що стосуються маневрових переміщень, перевіряє правильність зчеплення вагонів у маневровому составі, розчіплює рухомий склад, роз`єднує і з`єднує гальмові рукави тощо». Як вбачається з робочих інструкцій позивачів, робота складачів є відповідальною, та при її виконанні складач поїздів повинен забезпечити свою безпеку та безпеку інших працівників станції, а тому розпивання алкогольних напоїв на робочому місці є безвідповідальною поведінкою з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка ставила під загрозу не лише їх життя та здоров`я, а й загрожувала безпеці інших працівників станції. Щодо вказаної ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такої підстави (приводу) для перебування на роботі у стані алкогольного сп`яніння як невихід на роботу іншого працівника, зазначають наступне. Прогул складача поїздів ст.Берегова ОСОБА_4 ніяким чином не впливає на безпеку руху поїздів, а призводить до збільшення загального обсягу роботи, який виконується іншими складачами поїздів. Крім того, прогул складача поїздів ст.Берегова ОСОБА_4 не звільняв Позивачів від виконання своїх посадових обов`язків та не є підставою для вживання алкогольних напоїв на робочому місці 07.07.2018. До того ж, зазначають, що складача поїздів ст.Берегова ОСОБА_4 було звільнено за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин допущений 08.07.2018. Щодо заперечень позивачів проти висновків зроблених Швидкою допомогою Медичною санітарною частиною ДП «Морський торговельний порт «Южний» за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, зазначають, що правовідносини, які виникли між сторонами судового спору є трудовими, а тому посилання Позивачів на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровся, МВС від 09.11.2018 №1452/735 є необґрунтованим та помилковим. Крім того зазначають, що на запит Відповідача від Медико-Санітарної частини ДП «Морський торговельний порт «Южний» було одержано копію сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, копію затвердження типу засобів вимірювальної техніки та копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної технік. З Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки вбачається, що «Газоаналізатор Alcotest… Interlock XT» зареєстрований в Дежавному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, підлягає повірці, міжповірочний інтервал становить 1 рік. З Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2862-ФХ вбачається, що прилад для вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest 6820 за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам експлуатаційної документації повірений 07.09.2017, свідоцтво винен до 07.09.2018. Таким чином, на момент складання висновку №2772/131 щодо результатів алкотестування апаратом алкотест 6820, газоаналізатор був повірений, тому зазначений висновок є вірним та таким, що не викликає сумнівів. Щодо посилань Позивачів на постанову Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2017 №520/9089/17, зазначають, що зазначена справа є адміністративною та стосується притягнення Управлінням патрульної поліції в м.Одеса Департаменту патрульної поліції особи до адміністративної відповідальності за вчення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), а тому не має преюдиціального значення для розгляду цієї цивільної справи. Щодо вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у сумі 200 000 грн. та ОСОБА_3 у розмірі 100 000 грн., зауважують наступне. Вимоги Позивачів щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованими, тому що вони є похідними від вимог про поновлення на роботі та не обґрунтовані належними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Крім того, на правовідносини, що виникли між Позивачами та Відповідачем не розповсюджується дія ст.1173 ЦКУ, через те, що АТ «Українська залізниця» не є органом державної влади. Враховуючи вищенаведене, вважають позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.01.2020 клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву по даній цивільній справі задоволено та поновлено процесуальний строк на його подання.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 25.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. За клопотанням представника відповідача витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку форми ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по фізичним особам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з Управління ДФС в Одеській області - копії повідомлення про прийняття в якості працівників на роботу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, у задоволенні позову просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.2015 ОСОБА_2 прийнятий на роботу на Станцію Берегова Державного підприємства «Одеська залізниця» на посаду складача поїздів 3 (третього) розряду (а.с.32).

22.12.2015 переведений на посаду складача поїздів 4 (четвертого) розряду (а.с.32).

05.04.2016 переведений на посаду складача поїздів 5 (п`ятого) розряду (а.с.32-33).

13.10.2016 переведений на посаду складача поїздів 6 (шостого) розряду (а.с.33).

31.05.2018 ОСОБА_2 звільнений по переведенню до виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України.

01.06.2018 ОСОБА_2 прийнятий до виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за переведенням на посаду складача поїздів 6 (шостого) розряду станції Берегова.

07.07.2018 було виявлено факт знаходження ОСОБА_2 на робочому місці у нетверезому стані та комісією у складі начальника ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» ОСОБА_5 , начальника станцій Берегова ОСОБА_6 , комерційного агента станції Берегова ОСОБА_11 , голови профкому ОСОБА_9 було складено акт про порушення б/н, яким засвідчено, що складач поїздів ст. Берегова ОСОБА_2 07.07.2018 о 22 г. 20 хв. знаходився на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння (а.с.100).

Даний факт позивачем був визнаний, претензій по даному факту він не мав, про що свідчить його підпис в акті. А також у пояснювальній від 07.07.2018 ОСОБА_2 визнає цей факт (а.с.110-111).

Наказом №145 від 07.07.2018, ОСОБА_2 з 22 г. 20 хв. 07.07.2018 р. було відсторонено від роботи в нічну зміну та направлено для огляду до Медичної санітарної частини ДП МТП «Южний» (а.с.104).

З даним наказом ОСОБА_2 ознайомився та відмовився від його підпису, про що був складений відповідний акт (а.с.105)

За результатом висновку №2773/131 щодо результатів алкотестування апаратом Alkotestг 6820, складеного Швидкою допомогою Медичною санітарною частиною ДП «Морський торговельний порт «Южний», проведеного о 23 г. 53 хв. 07.07.2018, у ОСОБА_2 було виявлено рівень алкоголю у крові 1,04%о (1 проба) - 1,014%о (друга проба), факт перебування у стані алкогольного сп`яніння позивачем в той час не заперечувався, про що свідчить його власноручний підпис в акті, та відсутність будь-яких його зауважень чи заперечень (а.с.106).

В своєму письмовому власноручно написаному поясненні від 07.07.2018 позивач не тільки не заперечував факт перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, але й визнав наявність алкоголю в організмі 07.07.2018 при медичному обстеженні (а.с.110-111).

09.07.2018 на станції Берегова було проведено оперативну нараду, на якій було розглянуто порушення трудової дисципліни, допущене 07.07.2018 складачем поїздів 6 розряду ст. Берегова ОСОБА_2 , та прийнято рішення звернутися до Дорпрофсожу з поданням щодо звільнення з займаної посади ОСОБА_2 . Результати наради оформлені Протоколом №ДН-5-23/20 оперативної наради при начальнику ДН-5 (а.с.113-118)

24.07.2018 головою профспілкової організації станції Берегова ОСОБА_12 було одержано подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 від 23.07.2018 вих. № ДН-5-17/24 (а.с.118-120).

30.07.2018 від профспілкового комітету станції Берегова надійшов протокол №16 від 30.07.2018, яким на підставі клопотання колективу станції Берегова було відмовлено у наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 . До протоколу було додано клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_2 (а.с.122-124).

До протоколу було додано клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_2 , яке було підписано лише 8 працівниками із числа 108 працюючих (а.с.125-126).

03.08.2018 позивача ОСОБА_2 звільнено з роботи за появу на роботі у нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України, згідно з наказом Відповідача №1168/ос від 03.08.2018 (а.с.127).

ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем на Станції Берегова Державного підприємства «Одеська залізниця» на посаді складача поїздів 6 (шостого) розряду, що не заперечувалось сторонами.

07.07.2018 було виявлено факт знаходження ОСОБА_3 на робочому місці у нетверезому стані та комісією у складі начальника ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів припортових станцій» ОСОБА_5 , начальника станцій Берегова ОСОБА_6 , комерційного агента станції Берегова ОСОБА_11 , голови профкому ОСОБА_9 було складено акт про порушення б/н, яким засвідчено, що складач поїздів ст. Берегова ОСОБА_3 07.07.2018 о 22 г. 20 хв. знаходився на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Даний акт ОСОБА_3 підписувати відмовився (а.с.102).

Наказом №145 від 07.07.2018, ОСОБА_3 з 22 г. 20 хв. 07.07.2018 р. було відсторонено від роботи в нічну зміну та направлено для огляду до Медичної санітарної частини ДП МТП «Южний» (а.с.104).

З даним наказом ОСОБА_3 ознайомився та відмовився від його підпису, про що був складений відповідний акт (а.с.105)

ОСОБА_3 відмовився проходити медичний огляд у Медичної санітарної частини ДП МТП «Южний» з особистих переконань, про що було складено відповідний Акт 07.07.2018 (а.с.103).

Відповідно до листа Медичної санітарної частини ДП МТП «Южний» №303-07/111 від 20.07.2018 ОСОБА_3 від алкотестування категорично відмовився. При візуальному огляді медперсоналом у ОСОБА_3 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, агресивна поведінка, нерозбірлива мова, хитка хода) (а.с.112).

09.07.2018 на станції Берегова було проведено оперативну нараду, на якій було розглянуто порушення трудової дисципліни, допущене 07.07.2018 складачем поїздів 6 розряду ст. Берегова ОСОБА_3 , та прийнято рішення звернутися до Дорпрофсожу з поданням щодо звільнення з займаної посади ОСОБА_2 . Результати наради оформлені Протоколом №ДН-5-23/20 оперативної наради при начальнику ДН-5 (а.с.113-118)

24.07.2018 головою профспілкової організації станції Берегова ОСОБА_12 було одержано подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_3 від 23.07.2018 вих. № ДН-5-17/23 (а.с.120-121).

30.07.2018 від профспілкового комітету станції Берегова надійшов протокол №16 від 30.07.2018, яким на підставі клопотання колективу станції Берегова було відмовлено у наданні згоди на звільнення ОСОБА_3 . До протоколу було додано клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_3 (а.с.122-124).

До протоколу було додано клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_3 , яке було підписано лише 8 працівниками із числа 108 працюючих (а.с.125-126).

03.08.2018 позивача ОСОБА_3 звільнено з роботи за появу на роботі у нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України, згідно з наказом Відповідача №1165/ос від 03.08.2018 (а.с.128).

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивачі звернулися до суду з позовом про поновлення на роботі 03.09.2018 (а.с.1), тобто в місячний термін з дня звільнення, тому строки звернення ними до суду не порушені.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Пунктом 7 ч.1 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

В силу частин 1, 2, 3, 5 статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У відповідності до п.22 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 (із змінами), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 і п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Пунктом 25 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ зазначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів (ст.27 ЦПК), яким суд має дати відповідну оцінку.

Аналогічний висновок містить Постанова ВС №640/17224/15-ц від 23.01.2018.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено факт появи позивача на роботу в нічну зміну 07 липня 2018 року в нетверезому стані.

Відповідно до ч.6 ст.39 Закону України від 15.09.1999 №1045-ХІV«Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.07.2015 по справі № 6-703цс15 існує неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права - частини 1, 7 ст.43 КЗпП України у поєднанні з ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України виходила з такого.

Висновок про правильне застосування зазначених вище норм матеріального права викладено, зокрема, у постановах ВСУ від 24.09.2014 та 22.10.2014. Відповідно до цього висновку за змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

Разом з тим, оскільки у зазначеному висновку не досліджувалося питання значення терміну «обґрунтованості» або «необґрунтованості» рішення профспілкового комітету, Судова палата у цивільних справах ВСУ вважає за необхідне зазначити наступне.

В аспекті положень частини сьомої статті 43 КЗпП України і частини шостої ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням вище зазначеного висновку слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеними фактами».

Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником Фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Тобто мотивованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах чинного трудового законодавства.

Рішення профспілкового комітету не містить обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення позивача, правове обґрунтування незаконності звільнення позивача в ньому відсутнє, не прийнято до уваги висновок медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, норми «Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту», затвердженого Постановою КМУ від 26.01.1993 №55, не визначено, які засоби виховного характеру будуть застосовуватися до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , для недопущення у подальшому порушень трудової дисципліни, що свідчить про фактичну згоду колективу на розірвання трудового договору. Крім того профспілковим комітетом помилково прийнято до уваги клопотання колективу станції Берегова про надання дозволу взяття на поруки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яке було підписано лише 8 працівниками із числа 108 працюючих, як такий що не відображає думку всього колективу з цього питання.

Відповідач мав право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, тобто відповідачем були дотримані вимоги законодавства під час звільнення позивача з роботи.

Аналогічний висновок містить ВС від 20.06.2019 по справі №226/1664/18.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкодине обхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 265 ЦПК України, ст.40 КЗпП України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», виробничий підрозділ «Дирекції залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», виробничий підрозділ «Дирекції залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій», , місцезнаходження за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19.

Дата складання повного судового рішення 25.09.2020.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська