ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3213/20 Номер провадження 22-ц/814/2706/20Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Предоляк О.С. в м. Кременчук

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до районного суду з вказаним позовом. Зазначали, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09.12.2015 року належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 . В проживають та зареєстровані по цей час ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . З 03.09.2016 року до лютого 2019 року включно, він солідарно з матір`ю ОСОБА_3 в повному обсязі сплачував кошти на утримання квартири. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.07.2019 року витребувано з володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , та повернуто власнику ОСОБА_4 . За період з 03.09.2016 року по 27.02.2019 року позивачами сплачено 41069,22 грн. за житлово-комунальні послуги. Враховуючи, що відповідачі не сплачували кошти за користування житлово-комунальними послугами, просили стягнути солідарно з відповідачів на свою користь кошти, сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_1 у розмірі 20534,61 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на оплату житлово-комунальних послуг задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат сплачених за надані житлово-комунальні послуги 7408,50 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат сплачених за надані житлово-комунальні послуги 7408,50 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у повернення сплаченого судового збору 606,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у повернення сплаченого судового збору 606,69 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е., зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 7938, належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.07.2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 07.11.2019 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на витребуване майно задоволено частково.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та повернуто власнику - ОСОБА_4 .

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої ТОВ «Житлорембудсервіс» за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована ОСОБА_3 з 12.01.1998 року, її син ОСОБА_2 з 25.09.2012 року, мати ОСОБА_4 з 18.03.1983 року, батько ОСОБА_1 з 17.08.1998 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачі надали копії квитанцій про сплату ними за період з 03.09.2016 року по 27.02.2019 року за житлово-комунальні послуги на утримання квартири АДРЕСА_1 , на загальну суму 41069,22 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності та враховуючи, що позивачі звернулися до суду з позовом 28 травня 2020 року, трирічний термін позовної давності починається 28 травня 2017 року, а тому визначив до стягнення сума платежів за період з травня 2017 року по січень 2019 року включно, яка відповідно до квитанцій поданих позивачами складає 29633,98 грн. Тому, частка відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яку вони мають сплатити кожному з позивачів, визначається шляхом ділення загальної суми сплаченої позивачами за спірний період на чотири, відповідно до кількості мешканців квартири: 29633,98 : 4 = 7408,50 грн.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись із вказаним рішенням.

Тягар утримання майна лежить на власникові, який згідно ст.322 ЦК України зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1,3 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Згідно із ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в квартирі, належній на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Сторонами по сплаві доказів такої угоди не надано, що дає підстави колегії суддів виходити з рівності часток сторін по здійсненню такої плати.

По справі встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 з 09.12.2015р. по 07.11.2019р. був позивач ОСОБА_2 .

У квартирі зареєстровано 4 особи- сторони по справі, які зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 з квітня по жовтень з 2016 року по теперішній час проживають в садовому будинку по АДРЕСА_4 не спростовують факту їх реєстрації у спірній квартирі та нарахування на них оплати за житлово-комунальні послуги.

Відповідачі про не проживання в квартирі АДРЕСА_2 не повідомляли відповідним комунальним службам для нездійснення нарахувань за певний період.

Зазначена обставина впливає на права та інтереси Кременчуцької філії «Полтаваобленерго»,ТОВ «Кременчукгаз», ТОВ «Житлобудскервіс»,КАТП-1628, ПП «Візит-Сервіс», які не є учасниками даної справи.

Відповідачами також не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження фактів передачі ОСОБА_2 грошових коштів на оплату житлово-комунальних послуг.

Натомість, надані позивачами квитанції про оплату цих послуг в межах визначеного судом з врахуванням строку позовної давності підтверджують витрати ОСОБА_2 , як власника на зазначені цілі.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення на користь ОСОБА_3 в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 у відшкодування витрат, сплачених за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 7408,50 грн.

ОСОБА_3 є членом сім`ї власника квартири, за яку здійснювалась оплата за житлово-комунальні послуги.

Крім того, ОСОБА_3 не надано суду жодного доказу здійснення саме нею зазначених витрат, між тим, надані квитанції оформлені на ОСОБА_2 .

Отже, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року підлягає скасуванню в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат, сплачених за надані житлово-комунальні послуги 7408,50 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні цих вимог.

Відносно позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат, сплачених за надані житлово-комунальні послуги, колегія суддів погоджується з висновками районного суду щодо визначення вартості оплачених комунальних послуг за період з травня 2017р. по січень 2019р. на загальну суму 29633,98коп.

Враховуючи, що споживачами комунальних послуг за вказаною адресою є чотири особи, то на кожного за вказаний період припадає сума по 7408,50 грн.

За таких обставин на користь власника- ОСОБА_2 , яким понесені витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги, з відповідачів підлягає стягненню по 7408,50 грн. з кожного, а рішення районного суду зміні у зазначеній частині.

У частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 з 04.02.2016р. є інвалідом 2 групи (а.с.179), а тому звільнений від сплати судового збору. Отже, рішення районного суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у повернення сплаченого судового збору 606,69 грн. підлягає скасуванню.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у повернення сплаченого судового збору в сумі 606,69 грн. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року скасувати в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат сплачених за надані житлово-комунальні послуги 7408,50 грн., ухваливши в цій частині нове рішення та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у повернення сплаченого судового збору 606,69 грн.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у відшкодування витрат, сплачених за надані житлово-комунальні послуги.

Змінити рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат, сплачених за надані житлово-комунальні послуги, визначивши стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 7408,50 грн. з кожного.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у повернення сплаченого судового збору в сумі 606,69 грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 24.12.2020 р.