Справа № 489/1651/18
Провадження №2/489/1488/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Бодюл А.О.

за участю: представника позивача - Боровської К.А. , представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 79425 грн. 59 коп., та судові витрати в розмірі 1762 грн., оскільки останні не виконують зобов`язань за договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31 липня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 (надалі за текстом - Відповідач 1), уклали Договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі за текстом - Договір), в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 31 липня 2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 (надалі за текстом - Відповідач 2) було укладено Договір поруки № 221242 (надалі за текстом -Договір поруки). Однак відповідачі не надали своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

31 липня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 , уклали Договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до умов п.1.1. вказаного договору - банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов`язується прийняти належним чином використовувати і повернути банку кредит (кредитні кошти) в сумі 15642,20 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 75788,02 грн. за курсом Національного Банку України на день укладення Договору.

Відповідно до п.1.2.2. Кредитного договору, позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 28 липня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну відповідно до умов Договору.

Відповідно до умов кредитного договору, відсоткова ставка встановлена у розмірі 11,00% річних.

Відповідно до умов Кредитного договору - нарахування процентів за Договором здійснюється щомісяця у два етапи за методом «30/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору - цільове призначення кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме на придбання автомобіля.

Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору - Сторони погодили наступну черговість погашення заборгованості позичальника за Договором: прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); строкові комісії; прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); строкові проценти; прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); строкова сума основного боргу; штрафні санкції за Договором.

31 липня 2008 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 31 липня 2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою - громадянкою України - ОСОБА_3 (надалі за текстом - Відповідач 2) було укладено Договір поруки №221242 (надалі за текстом -Договір поруки).

Відповідно до п.1.1. Договору поруки - поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 , усіх його зобов`язань перед Кредитом, що виникли з кредитного договору №0 від 31 липня 2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 1.3. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору.

Відповідно до п.1.4 Договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Відповідно до cт. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу них прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (cт. 516 ЦК України).

З огляду на зазначене, банк скористався своїм правом згідно cт. cт. 512, 514 ЦК України, уклавши 20 квітня 2012 р. з ТОВ «Кредекс Фінанс» Договір Факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором.

В свою чергу, 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу за №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором.

За таких обставин, ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло права грошової вимоги та застави до відповідача в обсязі та на умовах, що існували у Первісних кредиторів та Заставодержателів, а первісні кредитори та заставодержателі: ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», втратили такі права.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.07.2012 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" заборгованість по кредитному договору від 31.07.2008 №0, яка складається із: 13593,20 доларів США заборгованості за кредитом; 3426,08 доларів США процентів та 841,23 доларів США пені, разом 17860,51 доларів США, що еквівалентно 142701,91 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" судовий збір у розмірі 1427,02 грн.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - задоволено. Вирішено звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль Skoda, модель Fabia, 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 31.07.2008 року у розмірі 185 865 грн. 51 коп., а саме: заборгованість по основній сумі - 108 609 грн. 67 коп., заборгованість по нарахованим відсоткам на дату відступлення права вимоги - 32 404 грн. 51 коп., відсотки, нараховані на час подачі позову - 19 447 грн. 19 коп., пеня - 22 145 грн. 88 коп., 3 % річних від простроченої суми - 3 258 грн. 26 коп., шляхом укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Вилучити у ОСОБА_2 автомобіль марки Skoda модель Fabia, 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, номерні знаки НОМЕР_2 та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс". Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 858 грн. 66 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 16.02.2018 року, заборгованість відповідача складає 209886,96 грн., а саме: заборгованість за основною сумою боргу - 108609,67 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2404,51 грн.; нараховані відсотки згідно кредитного договору (з моменту переуступки по дату розрахунку) - 69864,95 грн.; заборгованість з пені (за останній рік) - 29007,83 грн.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (cm. 612 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що на час розгляду цієї справи рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.07.2012 року та рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2014 року, що набрали законної сили, не виконані.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до повного фактичного виконання зобов`язання боржником.

Статтями 549, 550, 551ЦК України передбачено, що пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто, неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини другої статті 258ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладено у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18).

Таким чином, заборгованість за Договором, що підлягає стягненню, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 16.02.2018 року, складає 79425,59 грн., а саме: нараховані відсотки згідно кредитного договору (за період з 06.12.2013 р. по 16.02.2018 р.) - 50417,76 грн.; - заборгованість з пені (за останній рік) - 29007,83 грн.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованість за відсотками та пеню за невиконання умов договору.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачами умов кредитного договору та не виконання зобов`язань, що випливають з нього.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 яка складається з нарахованих відсотків за період з 06.12.2013 року по 16.02.2018 року у розмірі 50417,76грн., заборгованості по пені у розмірі 29007,83грн., всього в розмірі 79425 грн. 59 коп..

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. з кожного по 881 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», , юридична адреса: м. Київ, вул. В.Хвойки, буд.15/15.

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_4 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «28» жовтня 2020 року.