Справа № 147/1306/19
Провадження № 2/147/162/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та стягнути понесені ним судові витрати. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що він за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.05.2018 у справі №147/293/18 в порядку спадкування за законом являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач використовує даний житловий будинок для власних потреб. Однак в даному будинку зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 колишня дружина, ОСОБА_3 син позивача та ОСОБА_4 син позивача. Відповідачі зареєстровані в будинку у зв`язку із проживанням як члени сім`ї власника будинку. Натомість 05.01.2016 шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірвано. З листопада 2017 року вона з синами не проживають в даному будинку, однак добровільно знятись з реєстрації не бажають чим чинять перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні своєю власністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, від стягнення на його користь понесених витрат відмовляється.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча неодноразово повідомлялась про розгляд справи, однак судові повістки повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.39,75,76), «за закінченням терміну зберігання» (а.с.53,54), а також наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.72). Відзиву на адресу суду не подавала.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, однак судові повістки повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.36,37,78,79), «за закінченням терміну зберігання» (а.с.55,56), а також наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.71). Відзиву на позов на адресу суду не подав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, однак судові повістки повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.41,42), «за закінченням терміну зберігання» (а.с.51,52), а також наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.73,74). Відзиву на позовну заяву на адресу суду не подав.

Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідачі були повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 29.12.2020 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження (а.с. 68-70). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналогічну норму містить також ст. 156 ЖК України.

Правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у справі № 6-709цс16, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України Верховний Суд України дійшов висновку про те, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05 січня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 05.01.2016 (а.с.17).

Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.05.2018 у справі №147/293/18 в порядку спадкування за законом позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.5,6).

Право власності на даний житловий будинок позивачем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з ДРРП від 27.06.2018, індексний номер витягу 129191364(а.с.7).

Факт не проживання в житловому будинку по АДРЕСА_1 громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з листопада 2017 року підтверджено доданими до матеріалів справи актами за підписом депутата Ободівської сільської ради та свідків (а.с.8-12).

З довідки №1930 від 21.10.2019, виданої виконкомом Ободівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з листопада 2017 року по даний час за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 фактично не проживають, їх місце перебування невідоме.(а.с.13).

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї власника права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі не проживають у жилому будинку з листопада 2017 року без поважних причин, окрім того cудом не встановлено, що їм чиняться перешкоди у користуванні, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 247, 259, 265, 268, 280, 284, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Тростянецьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне ім`я сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 16.01.2013 Тростянецьким РС УДМС України у Вінницькій області; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 14.02.2000 Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 10.04.2007 Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 06.12.2011 Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області.

Суддя А.М. Мудрак