Головуючий суду 1 інстанції - Юзефович І.О.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 428/8623/19
Провадження № 22-ц/810/841/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Коновалової В.А.,

суддів: Луганської В.М., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і комерція», Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 жовтня 2020 року, ухвалене у складі судді Юзефовича І.О. в м. Сєвєродонецьк Луганської області,

за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція», Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову здійснення нотаріальної дії,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція», Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову здійснення нотаріальної дії, в обґрунтування якої вказала, що 26 січня 1993 року створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція», статутний капітал якого розподілено між трьома учасниками наступним чином: ОСОБА_3 0,26 грн (38%); ОСОБА_4 0,25 грн (37%); ОСОБА_5 0,17 грн (25%). Статутний капітал внесено в повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який на дату смерті був директором товариства. Після його смерті Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа.

Постановою державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 27 червня 2017 року № 694/02-31 відмовлено ОСОБА_1 в здійсненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Позивач вважає відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція» протиправною.

Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 27 червня 2017 року № 694/02-31 про відмову здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція», Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову здійснення нотаріальної дії відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що позов про визнання протиправною та скасування постанови від 27 червня 2017 року № 694/02-31 про відмову здійсненні нотаріальної дії пред`явлено до неналежних відповідачів, оскільки позивачем не доведено факту порушення, невизнання чи оспорення її прав свобод чи інтересів Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція», а у нотаріуса відсутня юридична заінтересованість у результаті вирішення даної справи судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 просить рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 жовтня 2020 року скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 27 червня 2017 року про відмову здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , вказує на те, що державним нотаріусом Фесенко О.М. при винесенні постанови про відмову здійснення нотаріальної дії від 27 червня 2017 року не виконанні вимоги діючого законодавства щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину та обов`язку витребування документів.

Право власності померлого ОСОБА_4 на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція» підтверджувалось відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно з якими частка ОСОБА_4 в статутному капіталі складала 0,25 грн, що становить 37% статутного капіталу товариства.

Внаслідок незаконного рішення державного нотаріуса позивач позбавлений права на спадщину на частку в статутному капіталі товариства, права на вступ до складу учасників товариства.

Позивач зазначає, що позовна заява пред`явлена до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, оскільки державний нотаріус Фесенко Олександр Миколайович, який виносив постанову про відмову здійснення нотаріальної дії, не працює в державній нотаріальній конторі.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція» та Першій Сєвєродонецькоій державній нотаріальній конторі роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте від відповідачів не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали Луганського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора отримала 16 листопада 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція» отримало 02 грудня 2020 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 193, 206).

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Позивач та відповідачі в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із матеріалів справи та тексту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція» ніким із сторін в установленому законом порядку не оскаржується, тому в цій частині рішення суду не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову здійснення нотаріальної дії, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки у нотаріуса відсутня юридична заінтересованість у результаті вирішення даної справи судом.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов із порушенням норм права, з огляду на таке.

Звертаючись до суду із позовом до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову здійснення нотаріальної дії, ОСОБА_1 посилалась на те, що державним нотаріусом безпідставно відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідач - це особа, яка на думку позивача, або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки у нотаріуса відсутня юридична заінтересованість у результаті вирішення даної справи судом.

В разі подання позову щодо оскарження нотаріальної дії з підстав недотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при їх вчиненні відповідачем буде сам приватний нотаріус.

У разі пред`явлення вказаних позовних вимог до державного нотаріуса відповідачем буде відповідна державна нотаріальна контора, оскільки державний нотаріус, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори.

Суд першої інстанції не врахував, що позивачем оскаржується постанова державного нотаріуса про відмову вчинення нотаріальної дії, тому відповідачем у даній справі є державна нотаріальна контора. При цьому такі вимоги до державної нотаріальної контори підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства як спір про право.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 позов пред`явлено до належного відповідача Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, оскільки державним нотаріусом цієї державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову здійснення нотаріальної дії.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція».

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно довідки Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори № 451/01-16 від 19 липня 2018 року ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка фактично прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , 1953 року народження. Довідка видана на підставі відомостей спадкової справи, що заведена в Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі Луганської області щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 1953 року народження.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Однак, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

У зв`язку із вказаними обставинами судом апеляційної інстанції за клопотанням представника позивача із Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори витребувані належним чином засвідчені копії спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Із копій спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

07 березня 2017 року із заявою про відмову від спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_6 .

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка фактично прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , 1953 року народження.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат», в редакції на час виникнення правовідносин, на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 3.29. Глави 10 Видача свідоцтва про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 282/20595 із змінами та доповненнями, в редакції на час виникнення правовідносин, у разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою.

Проте, в наданих до апеляційного суду матеріалах спадкової справи, відсутня копія письмової довідки щодо переліку документів, необхідних надати ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція»,

Згідно статті 46 Закону України «Про нотаріат», в редакції на час виникнення правовідносин, нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних

дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії визначені частиною першою статті 49 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат», в редакції на час виникнення правовідносин, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії,

відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні

нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Пунктом 3 Глави 13 «Відмова у вчиненні нотаріальної дії» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України передбачено, що у постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Постановою державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. від 27 червня 2017 року № 694/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті ОСОБА_4 . В постанові зазначено, що при загальному огляді документів, наданих нотаріусу, було виявлено відсутність правовстановлюючих документів на Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція» , тому видати свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 неможливо.

Однак, винесена державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області постанова від 27 червня 2017 року № 694/02-31 про відмову здійснення нотаріальної дії не відповідає положенням статті 49 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3 Глави 13 «Відмова у вчиненні нотаріальної дії» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України.

Так, постанова від 27 червня 2017 року № 694/02-31 про відмову здійснення нотаріальної дії не містить обґрунтування причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

При цьому, посилаючись у постанові на відсутність правовстановлюючих документів на Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція», державний нотаріус не зазначив, які саме документи ОСОБА_1 повинна була надати для отримання свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі, та які документи нею надавались. Представником позивача під час розгляду справи зазначалось, що позивачем надавався нотаріусу Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція».

Відповідно до частини першої статті 140 ЦК України, в редакції на час виникнення правовідносин, товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства (частина п`ята статті 147 ЦК України, в редакції на виникнення правовідносин).

Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в редакції на час виникнення правовідносин, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 15 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в редакції на час виникнення правовідносин, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу як розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) та розмір частки кожного із засновників (учасників).

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата (частина 1 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в редакції на час виникнення правовідносин).

Отже, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містяться відомості, які є достовірними про розмір статутного капіталу та частки засновників.

У відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс і Комерція» зазначало, що позивачка набула право на спадкування за померлим ОСОБА_4 , який був власником частки у статутному капіталі ТОВ «Автосервіс і Комерція» номінальною вартістю 0,25 грн або 37% статутного капіталу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення нотаріальних дій, в тому числі видачі свідоцтва про право на спадщину, обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, як це передбачено ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат».

Проте матеріали спадкової справи свідчать про те, що державним нотаріусом при винесенні постанови про відмову здійснення нотаріальної дії не використовувались відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зазначені обставини свідчать про те, що державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. не виконані вимоги Закону України «Про нотаріат», тому постанова про відмову здійснення нотаріальної дії від 27 червня 2017 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду в оскаржуваный частины щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову здійснення нотаріальної дії слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити.Визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. від 27 червня 2017 року № 694/02-31 про відмову в здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 1153,50 грн, що підтверджується квитанцією (а.с. 181).

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то з Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1153,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 жовтня 2020 року в оскаржуваній частині щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову здійснення нотаріальної дії скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову здійснення нотаріальної дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. від 27 червня 2017 року № 694/02-31 про відмову в здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Стягнути з Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1153,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.М. Луганська

О.Ю. Карташов