Єдиний унікальний номер: 379/924/20
Провадження № 2/379/576/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Таращанського районного відділу виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ПрАТ «ДТЕК Київській регіональні електромережі», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна ЕК» про зняття арешту з нерухомого (невизначеного) майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду з даним позовом і просить: зняти арешт з невизначеного нерухомого майна, в тому числі будинку по АДРЕСА_1 , що накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції Київської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 278/4 від 27.09.2003, реєстраційний номер обтяження 49901 та скасувати запис про арешт майна у відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Позивач, вважаючи, що накладеним арештом на нерухоме майно, зокрема на: житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , порушуються його законні права щодо оформлення спадщини на вищевказаний будинок, останній звернувся до суду з даним позовом.

19.11.2020 представником відповідача ПрАТ «ДТЕК Київській регіональні електромережі» подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що згідно особової картки споживача за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію, яка постачалась Товариством до 31.12.2020 відсутня. Будь-які відомості щодо наявних виконавчих проваджень за 2003 рік відсутні. Тому, у вирішенні питання щодо зняття арешту з невизначеного нерухомого майна, в тому числі будинку по АДРЕСА_1 , що накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції Київської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 278/4 від 27.09.2003, реєстраційний номер обтяження 49901 та скасувати запис про арешт майна у відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ПрАТ «ДТЕК Київській регіональні електромережі» покладається на розсуд суду.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Таращанського районного відділу виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу без участі представника.

Представник відповідача ПрАТ «ДТЕК Київській регіональні електромережі» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно. У відзиві від 19.11.2020 зазначив, що при розгляді даної справи покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи ТОВ «Київська обласна ЕК» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки до суду не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , якій на підставі інформації з реєстра права власності на нерухоме майно (інформаційна довідка № 218168805 від 29.07.2020) належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.9, 12-13).

Позивач як внук померлої ОСОБА_2 , має намір скористатися своїми правами щодо оформлення спадкового майна. Проте, не може оформити спадщину, оскільки від державного реєстратора дізнався, що на невизначене нерухоме майно, в тому числі на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт.

Так, згідно інформаційної довідки №218168805 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, реєстраційний номер обтяження: 49901, зареєстровано 02.07.2004 року реєстратором: Таращанська районна державна нотаріальна контора Київської області, на підставі постанови Державної виконавчої служби №278/4 від 27.09.2003, об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно, ціле, добудоване, жиле за адресою с. Мала Березянка, Таращанський район, Київська область, власник: ОСОБА_2 (а.с.12-13).

Позивач, маючи намір оформити спадщину на вищевказане майно та не маючи фактично такої можливості через накладення арешту, звернувся до Таращанського районного відділу виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), із відповідною заявою. Проте, листом начальника Таращанського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) №7120/18.16-28 від 10.07.2020 позивачу було роз`яснено, що зняття арешту можливо виключно за рішенням суду.

Так, згідно згаданої відповіді начальника Таращанського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) на виконанні у відділі знаходився виконавчий лист № 2-147 від 08.07.2003, виданий Таращанським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Київобленерго» боргу в сумі 2046,55 грн.

28.12.2004 виконавче провадження було завершено на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 11).

В зв`язку з тим, що накладений арешт є перешкодою для позивача, як спадкоємця щодо оформлення спадщини на вищевказане майно, та через відсутність підстав для зняття арешту відповідачем, позивач, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачі не заперечують проти скасування арешту.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, та те, що строк пред`явлення виконавчого документу сплив, відповідачі не заперечують проти скасування арешту, що подальше існування арешту майна буде становити лише надмірний тягар для позивача і такий арешт не є пропорційним до боргових зобов`язань позивача, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зняти арешт всього нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 49901, зареєстровано 02.07.2004 року реєстратором: Таращанська районна державна нотаріальна контора, Київська область, на підставі постанови Державної виконавчої служби №278/4 від 27.09.2003, об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно, ціле, добудоване, жиле за адресою с. Мала Березянка, Таращанський район, Київська область та скасувати запис про арешт майна у реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін