РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Колодійчук О.В.

розглянувши у судовому засіданні м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівської міської ради, про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності до Львівської міської ради. Свої вимоги обґрунтовують тим, що постійно вирішують проблеми побутового характеру за місцем свого проживання , ремонтують приміщення, оплачують всі комунальні послуги та інше, зокрема нежитлове приміщення (гараж), позначене літерою Б площею 78,20 кв.м., яке розташоване на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 . Частка: 1/1.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити.

Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову так як немає підстав для визнання права власності за позивачем, оскільки існує адміністративна процедура реєстрації права власності на нерухоме майно, якої дотримано не було.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

На території Франківського району м. Львова перебуває житловий, чотирьох квартирний будинок АДРЕСА_1 .

У відповідності до Реєстраційного посвідчення від 31.12.1994р. Позивачу належить квартира АДРЕСА_2 .

Наприкінці 1996 року Позивачі розпочали реконструкцію існуючого гаражу у дворі будинку АДРЕСА_1 , доказом чого є те, що уже 24.07.1997р. адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради прийнято постанову №562, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у формі накладення штрафу по факту порушення благоустрою прибудинкової території.

19.12.1997р. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради за №1291 «Про завершення самовільно розпочатої перебудови сараю на цегляний гараж на АДРЕСА_1 », відповідно до якого затверджено висновок міжвідомчої комісії про технічну можливість завершення перебудови існуючого цегляного сараю. Поряд з цим, 13.12.2006р. адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської прийнято постанову №411, якою накладено адміністративне стягнення за порушення ст. 152 КАС України, зокрема самовільно розпочав надбудову над існуючим гаражем.

Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.10.2008р. №20441204, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Позивачам також належить квартира АДРЕСА_3 .

07.11.2008р. за №8/1392 Франківським РВ м. Львова ГУ МНС України у Львівській області видано експертний висновок, яким погоджено розширення існуючого цегляного гаражу з надбудовою господарського приміщення на АДРЕСА_1 .

Мешканці двох інших квартир - №1 та АДРЕСА_4 , відповідно у 2010 році надали нотаріально завірену заяву про те, що вони не заперечують стосовно узаконення та визнання права власності на гараж з надбудовою господарського приміщення над ним загальною площею 78,2 кв.м., який розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

26.11.2008р. Франківська районна санітарно-епідеміологічна станція м. Львова листом №3361/01 погодила розширення існуючого цегляного гаражу з надбудовою господарського приміщення на АДРЕСА_1 .

Про те, що гараж було споруджено до 2000 року підтверджує і довідка Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 26.08.2008р. №1/51855.

23.10.2010р. Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради листом №2401-3вих-3504 попередньо погодило розширення існуючого цегляного гаражу з надбудовою господарського приміщення на АДРЕСА_1 .

Слід зауважити, що разом із реконструкцією гаражу відбулась і реконструкція квартири АДРЕСА_5 . На що уже 25.11.2008 р. за №19-1574 отримано попереднє погодження комунальних служб міста, зокрема попередні технічні умови ПАТ «Львівгаз», що дає підстави вважати той факт, що реконструкція квартири відбулась у 2006 році.

Реконструкція квартир була зумовлена аварійним станом покрівлі другого поверху двоповерхового будинку, а квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 розташовані на останньому, другому поверсі будинку. 16.11.2010 р. листом №17/1/8333 Головне управління МНС України у Львівській області погодило ескізний проект реконструкції квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 у вищевказаному будинку.

12.11.2010 р. Державним підприємством «Західний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» видано висновок з питань охорони праці та промислової безпеки №7073.10.46/8314, відповідно до якого несучі конструкції ІІ-го поверху будинку АДРЕСА_1 знаходяться в задовільному стані. Може бути проведена реконструкція.

04.11.2010р. Франківська районна санітарно-епідеміологічна станція м. Львова листом №3077/01 погодила реконструкцію квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 .

Слід зауважити, що реконструкція квартир проводилась у відповідності до розробленої проектної документація, яка була розроблена ЛКП «Архбуднагляд», за що оплачено вартість послуг (рахунок №40-ТУ від 05.11.2010 р.). Окрім того, при проведенні ремонтних робіт у встановленому законом порядку отримано дозвіл на порушення благоустрою на підставі письмового звернення від 24.06.2011 р.

13.10.2011 р. Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради листом №2401-3вих-2722 попередньо погодило реконструкцію квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до Проекту відповідності розширення існуючого цегляного гаража з надбудовою господарського приміщення на АДРЕСА_1 проведена реконструкція відповідає будівельним нормам.

У 2010 році в будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «ЯРОСЛАВА-1», яке визнає факт реконструкції квартири АДРЕСА_5 на гаражу. Впродовж усього часу позивачі проводила та проводжують і надалі ремонт у спірних приміщеннях, підтримую у них задовільний санітарний і технічні стани. Вказані факти підтверджуються квитанціями про придбання будівельних матеріалів. Однак, вказані факти не визнають державні установи та відмовляються видати свідоцтво про право власності на мої приміщення.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України, (про правовий режим самочинного будівництва), право власності у порядку передбаченою частиною третьою ст. 376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудовані майно або нерухоме майно, яке створене у зв`язку із знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивачки.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення (гараж), позначено під індексом Б загальною площею 78,20 кв.м., яке розташоване на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 . Частка: 1/1.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.