П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року місто Київ

справа № 362/3689/20

провадження №22-ц/824/11202/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Мазурик О.Ф., Поливач Л.Д., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Вовком Сергієм Петровичем,

на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2020 року, постановлену у складі судді Марчук О.Л.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, на постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Новальської Юлії Анатоліївни від 26 лютого 2020 року про арешт коштів боржника, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року адвокат Вовк С.П., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою напостанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Новальської Ю.А. від 26 лютого 2020 року про арешт коштів боржника.

Свою скаргу обґрунтовував тим, що в провадженні Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження №59539004 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості. Постановою державного виконавця від 26 лютого 2020 року накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 .. Законом України «Про виконавче провадження» чітко вказана заборона на звернення стягнення на одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини та на іншу допомогу на дітей, передбачену законом. Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Васильківської РДА №61 від 28 травня 2020 року ОСОБА_1 одержує одноразову допомогу, призначену у зв`язку з народженням дитини. Випискою з рахунку АТ КБ "Приват Банк" підтверджено, що ОСОБА_1 має відкритий рахунок у вказаній установі та отримує на нього надходження з управління соціального захисту населення у вигляді одноразової допомоги у зв`язку з народженням дитини у сумі 860,00 грн. щомісяця.

2 червня 2020 року адвокатом Вовком С.П., в інтересах ОСОБА_1 було направлено до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області заяву про скасування арешту з рахунку боржника, який відкритий у ПАТ КБ "Приват Банк" з обґрунтуванням підстав для такого скасування, також до заяви було додано копію довідки від 28 травня 2020 року №61 з Управління соціального захисту населення Васильківської РДА та копія виписки з рахунку АТ КБ "Приват Банк", який відкритий на ім`я ОСОБА_1 .. На вказану заяву, засобами поштового зв`язку, 4 липня 2020 року отримано відповідь, якою було рекомендовано з метою зняття арешту звернутися до суду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Вовка С.П., про поновлення пропущеного строку для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, на постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Новальської Ю.А. від 26 лютого 2020 року про арешт коштів боржника - залишено без розгляду.

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Вовк С.П. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції у своїй ухвалі зазначив, що 2 червня 2020 року заявник вчиняв дії щодо вирішення питання про скасування арешту, тобто до дати подання скарги - 13 липня 2020 року минуло понад один місяць.

Помилковим та необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку, заявник не навів жодної обставини, у зв`язку із чим ним було пропущено встановлений законом строк.

З такими мотивами суду погодитись не можливо, оскільки за текстом скарги було вказано, що 2 червня 2020 року ним, в інтересах ОСОБА_1 було направлено до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області заяву про скасування арешту з рахунку боржника, який відкритий у ПАТ КБ "Приват Банк" з обґрунтуванням підстав для такого скасування. До заяви у виконавчу службу додавалися документи, що підтверджують спеціальний режим коштів, які надходять на рахунок боржника ОСОБА_1 , а саме те, що кошти надходять від управління соціального захисту населення в якості щомісячної виплати по народженню дитини.

Після отримання відповіді від виконавчої служби 4 липня 2020 року про відмову, відповідна скарга була направлена до суду першої інстанції 15 липня 2020 року, в тому числі з проханням поновити пропущений процесуальний строк для подання скарги.

Таким чином суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи в частині підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, що перешкоджає подальшому розгляду та прийняття рішення по суті.

Учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.49,50,51).

Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області направив лист про розгляд справи без участі свого представника, інші учасники справи про поважність причин своєї неявки суд не повідомили.

За таких обставин, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутністю учасників справи, то датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що за змістом скарги не наведено обставин та конкретної дати про те, коли заявник дізнався про порушення його прав і свобод. Скаргу подано з пропущенням встановленого цивільним-процесуальним і спеціальним законами строку та заявником не наведено підстав для його поновлення.

Також судом зазначено в ухвалі про те, що заявником всупереч положенням розділу VІІ ЦПК України не оскаржується жодних дій, бездіяльності чи рішення державного виконавця, а заявлені вимоги про скасування арешту грошових коштів на рахунку боржника.

У зв`язку з цим судом викладений висновок, що прохальна частина скарги не відповідає суті і процесуальній природі оскарження дій, бездіяльності чи рішень державного виконавця та прямо суперечить правовим засадам розгляду скарг в порядку розділу VІІ ЦПК України, та рекомендовано сформулювати прохальну частину відповідно до вимог розділу VІІ ЦПК України або вирішити питання щодо форми звернення до суду із питанням про скасування арешту в порядку передбаченому іншими частинами ЦПК України.

З такими висновками повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Статтями 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Положеннями ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту скарги вбачається, що початок перебігу десятиденного строку звернення до суду скаржник пов`язує з 4 липня 2020 року, коли ним отримана відповідь Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що скаржником не наведено обставин та конкретної дати, коли заявник дізнався про порушення його прав є безпідставним.

Разом з тим, невідповідність заявлених скаржником вимог положенням розділу VІІ ЦПК Українине може бути підставою для залишення скарги без розгляду.

За таких обставин висновок суду першої інстанції є передчасним, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України,

суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Вовком Сергієм Петровичем,- задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2020 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: О.Ф. Мазурик

Л.Д. Поливач