Справа № 317/2713/20
Провадження № 2/317/986/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Ільїної Г.О.,

представника позивача, адвоката Ведмедовської Г.О.,

представника відповідача, адвоката Дьякової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ведмедовської Г.О. до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.03.2012 Запорізьким районним судом Запорізької області видано ОСОБА_2 виконавчий лист № 6-392/2012 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 18.03.2002 до повноліття доньки.

На підставі вищевказаного виконавчого листа Запорізьким РВ ДВС відкрито виконавче провадження № .

Позивач вказує, що виконував свої зобов`язання щодо сплати аліментів, інколи для пришвидшення отримання коштів він направляв на картку ОСОБА_2 або на її прохання ОСОБА_5 , яка є родичкою відповідачки.

14.01.2020 ОСОБА_4 набула повноліття.

Однак у липні 2020 року на поштову адресу ОСОБА_1 надійшов від виконавчої служби лист, в якому повідомлялось про наявність у позивача заборгованості у розмірі 120332,74 грн, розрахунок не містить відомостей щодо сплати позивачем аліментів у різний час на загальну суму 16684,43 грн.

При зверненні до державного виконавця для здійснення перерахунку заборгованості позивачеві повідомлено про не можливість врахувати сплачені кошти, оскільки у квитанціях відсутні інформація щодо призначення платежу.

Мирним шляхом вирішити питання позивачу та відповідачу не вдалося.

Оскільки, як вказує позивач, його офіційний щомісячний заробіток становить 3802,01 грн, а також він має утриманні дитину-інваліда та онкохвору дружину, а тому не має можливості сплатити заборгованість по аліментам, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилась починаючи з 25.09.2014 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та становить

120332,74 грн.

03.11.2020 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Дьякової Т.В., в якому представник просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки в період з березня 2002 року по січень 2020 року у позивача були відсутні будь-які обставини, які б звільняли його від сплати аліментів. Крім того, позивачем до суду не представлено жодного доказу, який би підтверджував неможливість ним сплачувати аліменти у період зобов`язання.

У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Судом встановлено, що на підставі виданого Запорізьким районним судом Запорізької області виконавчого листа № 6-392/2012 від 05.03.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 18.03.2002 до повноліття доньки, у Запорізькому районному відділі Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі Запорізький РВ ДВС) відкрито виконавче провадження № 31681165.

Відповідно до розрахунку державного виконавця Запорізького РВ ДВС №19172/2 від 08.07.2020 розмір заборгованості із сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 становить 120332,74 грн (а.с.6-7).

У зв`язку з чим 08.07.2020 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та 09.07.2020 - постанову про арешт коштів боржника (а.с.3/зворот-5).

Згідно із довідкою ТОВ «ІНФРАБУД» №3006-1 від 30.06.2020 дохід ОСОБА_1 за період з 31.05.2020 по 31.05.2020 склав 30 498,67 грн, з яких утримано 5 947,26 грн, сума до виплати 24 551,41 грн (а.с.8).

07.10.2011 Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 (відповідачем по справі) та ОСОБА_7 (а.с.14).

Під час спільного подружнього життя народилася спільна дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15), який відповідно до довідки Виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області зареєстрований та проживає зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом з дитинства, а його законним представником є його матір ОСОБА_9 , 1985 р.н. (а.с.17).

Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради пацієнтка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходиться на стаціонарному лікуванні у гематологічному відділенні КНП «ЗОКЛ» ЗОР з 07.07.2020 з діагнозом Негоджкінська В-клітинна лімфома фолікулярної зони, ІV-а стадія (а.с.18).

Складеному діагнозу передував ряд досліджень, що проводились з березня 2020 року, на підтвердження позивачем надано відповідні медичні документи (а.с.22-34).

Тобто хвороба дружини відповідача виникла вже після періоду нарахування заборгованості по аліментам.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем, тощо). При цьому такі обставини повинні мати місце саме на час виникнення такої заборгованості.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 307/1186/17).

Позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах з моменту народження своєї другої дитини та до досягнення першою дитиною повноліття, але на усю суму, яка утворилась за весь період нарахування аліментів.

Крім того, з розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Запорізького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що заборгованість накопичувалась з березня 2002 року, оскільки позивач на власний розсуд визначав суму аліментів, яку сплачував, або взагалі не сплачував аліменти, а з жовтня 2013 року остаточно перестав виконувати свій батьківський обов`язок (а.с.6-7).

Народження другої дитини - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та необхідність його утримання також не є обставиною, що має істотне значення для звільнення від сплати аліментів. Тим більше позивачем не надано жодних доказів здійснення ним додаткових витрат на другу дитину, пов`язаних із встановленою у дитини інвалідністю.

Таким чином, обставини захворювання дружини позивача, її лікування, які суд прийняв до уваги, а також необхідність утримання іншої дитини, на що, крім прийнятих судом до уваги обставин, посилався позивач, не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України.

Положення ч. 2 ст. 197 СК України не є нормою матеріального права, яка дає право на звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами в цій справі, адже заборгованість, яка має місце, не виникла у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення. Вона виникла внаслідок ухилення позивачем від сплати аліментів.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивачем належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, що утворилась за період із 25.09.2014 по 14.01.2020 не надано.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведені підстави для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам та задоволення позовних вимог, перш за все, не відповідає інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. У разі відмови в позові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись, ст. 7, 180, 181, 197 СК України, ст. 4, 12, 13, 60, 76, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конституцією України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) в особі представника адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення суду складено 22.12.2020.

Суддя М.О. Ткаченко