Номер провадження: 22-ц/813/4543/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді: Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М.,Погорєлової С.О.,

за участю секретаря Бикової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 14 червня 2019 року про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 , відповідачі ДП «СЕТАМ», Департамент державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ «Марфін Банк» про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

13 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеса з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила забезпечити майбутню позовну заяву у вигляді: заборони ДП «СЕТАМ» проводити торги стосовно лота, реєстраційний номер № 351581 з реалізації нерухомого майна садового будинку, площею 0,0572 га, кадастровий номер :38:016:0055, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення майбутнього позову може істотно ускладнити ти унеможливити розгляд справи та виконання ймовірного рішення суду, в зв`язку з чим заявник змушений звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 , відповідачі: ДП «СЕТАМ», Департамент державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ «МАРФІН БАНК», про забезпечення позову до подання позовної заяви було задоволено, постановлено:

Заборонити ДП «СЕТАМ», код за , проводити торги стосовно лота, реєстраційний номер № 351581 з реалізації нерухомого майна садового будинку, площею 0,0572 га, кадастровий номер :38:016:0055, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із ухвалою суду, апеляційну скаргу подано представником Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК", в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права ставиться питання про скасування ухвали.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року, з урахуванням внесених Постановою Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2018 року у справі №522/2387/14-ц змін, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №00394ЯЮ від 28.12.2007 року у розмірі 1 191 534, 51 дол. США.

В порядку примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №56778948 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башиловим В.О. було описано і передано ДП «СЕТАМ» на примусову реалізацію майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , а саме садового будинку, загальною площею 491 кв. м. та земельну ділянку, площею 0,0572 га, кадастровий номер :38:016:0055, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно передано боржницею ОСОБА_1 в іпотеку стягувачу за договором іпотеки. Повторні торги з реалізації арештованого майна були призначені на 19.06.2019 року. Разом з тим, оскаржуваною ухвалою вказані торги були зупинені.

Зазначає, що оскаржувана ухвала порушує права ПАТ «МТБ БАНК», як стягувача, та призводить до негативних наслідків, що в свою чергу впливає на виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Апелянт вказує, що з заяви про вжиття заходів забезпечення позову не вбачається обставин, що свідчать про те, що вжиття таких заходів забезпечення позову може гарантувати виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову лише зупиняє реєстрацію речового права на придбане майно переможцем торгів.

Представником ПАТ «МТБ Банк» до суду було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника апелянта.

Інші учасники до судового засідання не з`явились про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1 з подальшими змінами, на усій території України з 12 березня установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 20.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території м.Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинити розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд, приймаючи ухвалу про забезпечення позову виходив з того, що є підстави для такого забезпечення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 2 частини першої та частиною третьою статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зобороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року, з урахуванням внесених Постановою Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2018 року у справі №522/2387/14-ц змін, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №00394ЯЮ від 28.12.2007 року у розмірі 1 191 534, 51 дол. США.

В порядку примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №56778948 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башиловим В.О. було описано і передано ДП «СЕТАМ» на примусову реалізацію майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , а саме: садовий будинок, загальною площею 491 кв. м. та земельну ділянку, площею 0,0572 га, кадастровий номер :38:016:0055, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно передано боржницею ОСОБА_1 в іпотеку стягувачу за договором іпотеки. Повторні торги з реалізації арештованого майна були призначені на 19.06.2019 року. Разом з тим, оскаржуваною ухвалою вказані торги були зупинені.

В заяві про забезпечення позову позивачем не наведено як обґрунтованих причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і не обґрунтовано необхідність їх вжиття, тому висновок суду про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ДП «СЕТАМ» проводити торги не відповідає вимогам закону.

В той же час апеляційний суд зауважує, що забезпечення позову не є вирішенням спору по суті, а обставини щодо порушення чи відсутності порушення законних прав та інтересів позивача підлягають подальшому встановленню в процесі судового розгляду справи.

ОСОБА_1 не обгрунтувала, а суд першої інстанції не перевірив у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду.

Тому, самі лише твердження позивача про потенційну можливість здійснити відчуження спірного майна відповідачами чи ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що реалізація нерухомого майна, здійснюється на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року, з урахуванням внесених Постановою Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2018 року у справі №522/2387/14-ц змін, за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №00394ЯЮ від 28.12.2007 року у розмірі 1 191 534, 51 дол. США.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виходячи із викладеного, оскаржувана ухвала порушує права ПАТ «МТБ БАНК», як стягувача, та призводить до негативних наслідків, що в свою чергу впливає на виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 720/1493/17 та у Постанові від 15 липня 2020 року у справі № 658/2772/19.

Згідно п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову у справі, у зв`язку із чим ухвала Київського районного суду м.Одеси від 14 червня 2019 року до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з вищезазначеною заявою у разі наявності належно мотивованих підстав для вчинення відповідних процесуальних дій та подання ним достовірних та достатніх доказів в обґрунтування своїх вимог.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 14 червня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 , відповідачі ДП «СЕТАМ», Департамент державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ «Марфін Банк» про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе