Постанова

Іменем України

09 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 703/1767/18

провадження № 61-9117св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 травня 2020 року у складі колегії суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, рішень судів першої та апеляційної інстанції

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (далі - ТОВ «ФК «Авістар») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача на його користь пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 60 000 доларів США та три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 3 677, 26 доларів США, а всього 63 677,26 доларів США.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Авістар» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено факт пропуску позивачем позовної давності щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилось та спливла позовна давність за вимогою про сплату процентів за цим кредитом. У зв`язку з тим, що позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, то спливла і позовна давність до додаткової вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - ТОВ «ФК «Гефест») звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просило залучити його до участі у справі у якості правонаступника ТОВ «ФК «Авістар» та скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року в частині відмови у стягненні трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 3 677, 26 доларів США і стягнути вказану суму з ОСОБА_1 на його користь.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначало, що ТОВ «ФК «Авістар», яке було позивачем у справі, відступило йому право вимоги за кредитним договором, укладеним із відповідачем ОСОБА_1 , на підставі договору про відступлення прав вимоги № 20191219 від 19 грудня 2019 року, тому ТОВ «ФК «Гефест» є правонаступником позивача.

ОСОБА_1 не виконав належним чином рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 46 730,03 доларів США, тому у кредитора виникла підстава для нарахування штрафних санкцій у розмірі 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 травня 2020 року відмовлено ТОВ «ФК «Гефест» у задоволенні клопотання про залучення його до участі у справі в якості правонаступника ТОВ «ФК «Авістар», закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Гефест» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року.

Апеляційний суд виходив з того, що предметом спору у цій справі є стягнення трьох процентів річних в порядку, визначеному частиною другою статті 625 ЦК України, у зв`язку з порушенням виконання ОСОБА_1 зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом перед ТОВ «ФК «Авістар». Стягнення вказаної суми передбачено не кредитним договором, укладеним із боржником ОСОБА_1 , а ЦК України.

ТОВ «ФК «Гефест» не надало належних доказів процесуального правонаступництва позивача за вимогами про стягнення з ОСОБА_1 трьох процентів річних в сумі 3 677,26 доларів США, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України.

При ухваленні Смілянським міськрайонним судом Черкаської області оскаржуваного рішення про відмову в стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авістар» трьох процентів річних не вирішувалось питання про права та інтереси ТОВ «ФК «Гефест», оскільки останнє не набуло права вимоги за договором про відступлення права вимоги № 20191219 від 19 грудня 2019 року на зазначені кошти.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Гефест» про залучення його до участі у справі в якості правонаступника ТОВ «ФК «Авістар» та закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2020 року ТОВ «ФК «Гефест» звернулосядо Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 травня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, зокрема, не застосував норми права, які підлягали застосуванню, а саме статтю 514 ЦК України та статтю 55 ЦПК України.

Незалучення ТОВ «ФК «Гефест» як правонаступника ТОВ «ФК «Авістар» на стадії розгляду справи в суді першої інстанції не може бути підставою для закриття апеляційного провадження, так як залучення правонаступника до участі у справі можливе на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі і на стадії апеляційного розгляду.

Відповідно до пункту 2.1. договору про відступлення права вимоги на умовах цього договору та відповідно до статей 512-519 ЦК України первісний кредитор відступив новому кредиторові за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників та поручителів за кредитними договорами та договорами забезпечення, вказаними в реєстрі.

Права вимоги згідно пункту 1 договору про відступлення права вимоги - це права грошової вимоги первісного кредитора до боржників на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій, визначених кредитними договорами, та інших платежів, що підтверджуються документацією.

Оскільки до ТОВ «ФК «Гефест» перейшли всі права ТОВ «ФК «Авістар», в тому числі й право на оскарження рішення суду, в якому останній має статус позивача, закриття апеляційного провадження є нічим іншим, як обмеженням у доступі до правосуддя.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали зі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

14 липня 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/1179/74/1160 від 28 грудня 2006 року в розмірі 47 269,59 доларів США, що складається із заборгованості за відсотками в розмірі 46 730,03 доларів США, що еквівалентно 373 513,13 грн, та пені в розмірі 539,56 доларів США, що еквівалентно 4 312,70 грн.

31 липня 2017 року ТОВ «ФК «Авістар» набуло права вимоги за вказаним кредитним договором та 31 травня 2018 року пред`явило позов до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього на користь товариства пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 22 травня 2018 року по 21 травня 2019 року в сумі 60 000 доларів США, а також три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом, розрахованих за період 22 травня 2016 року по 21 травня 2019 року в сумі 3 677,26 доларів США.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Авістар» відмовлено.

ТОВ «ФК «Гефест» вважаючи, що воно є правонаступником ТОВ «ФК «Авістар», оскаржило рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року в частині відмови у стягненні трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 3 677,26 доларів США.

Встановлено, що 19 грудня 2019 року ТОВ «ФК «Авістар» уклало з ТОВ «ФК «Гефест» договір про відступлення прав вимоги № 20191219 від 19 грудня 2019 року, відповідно до пункту 2.1. якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників та поручителів за кредитними договорами та договорами забезпечення, вказаними у реєстрах, зокрема права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/1179/74/1160.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

Вимоги про стягнення з ОСОБА_1 трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом є пов`язаними та випливають з неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 014/1179/74/1160 від 28 грудня 2006 року, права вимоги за яким були передані ТОВ «ФК «Гефест» шляхом укладення договору відступлення прав вимоги № грудня 2019 року.

Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, висновки апеляційного суду про відмову у залученні ТОВ «ФК «Гефест» у якості правонаступника ТОВ «ФК «Авістар» та, як наслідок, закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Гефест» на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України є передчасними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною четвертою статті 406 та частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

У зв`язку з допущеними апеляційним судом порушеннями норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про залучення до участі у справі правонаступника позивача та розгляду апеляційної скарги ТОВ «ФК «Гефест», оскаржуване судове рішення слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» задовольнити.

Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 травня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Ю. Тітов

СуддіВ. С. Жданова В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко В. А. Стрільчук