Справа № 583/3637/20
24 грудня 2020 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Ільченко В.М.
за участю секретаря Верби Н.О.
позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду № 1 цивільну справу за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених позовній заяві.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади, правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 05.06.2020 о 18 год. 53 хв. в м. Охтирка по вул. Перемоги, 11 Сумської області ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «РЕНО» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка отримала тілесні ушкодження.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» від 15.06.2020 № 4281 ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 05.06.2020 по 16.06.2020 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана лівої надбрівної ділянки, забій грудної клітини зліва, ревматоїдний артрит, хронічний бронхіт стан ремісії, кіста печінки, хронічний гайморит, тілесні ушкодження легкого ступеня. (а.с.12).
Відповідно до висновку експерта № 259 від 17.07.2020 у неврологічному відділенні КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_1 встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана лівої надбрівної дуги. Гематома нижньої повіки лівого ока. Забій грудної клітини, підшкірна гематома лівої молочної залози. Дані ушкодження утворились від дії тупого предмету, про що свідчить характер ушкоджень. Указані ушкодження згідно з п. 2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Давність нанесення ушкоджень може відповідати даті, зазначеній в постанові, про що свідчать дані медичної документації. Не виключена можливість отримання вищевказаних тілесних ушкоджень при ДТП (а.с.13-15).
Згідно з постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.07.2020 ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав, що 05.06.2020 о 18 год. 53 хв. в м. Охтирка по вул. Перемоги, 11 керував транспортним засобом марки Renault державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. В зв`язку з не встановленням обставин, які б давали суду підстави дійти висновку, що у результаті події дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено майно визначене у диспозиції ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с.21-23).
Відповідач визнав, що вчинив ДТП, внаслідок якого позивачка отримала легкі тілесні ушкодження.
Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому серед іншого додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі, що становить вартість витрат на придбання ліків, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, а також в звязку з пошкодженням майна.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Позивачка пред`явила вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 4918 грн.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд визнає доведеними та обґрунтованими доводи позивачки про заподіяння їй моральної шкоди.
Розмір відшкодування моральної шкоди підлягає визначенню з врахуванням вимог ст.23 ЦК України.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Визначаючи розмір моральної шкоди позивачу, суд врахував глибину моральних страждань позивачки та ступінь погіршення її здоров`я, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача позивачка отримала легкі тілесні ушкодження, ступінь тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, враховує душевні страждання, пов`язані з перенесеним стресом, фізичним болем, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, що вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.
Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України.
За приписами статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, позивачкою не надано доказів в підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу, в зв`язку з чим в цій частині вимоги позивачки не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-89, 141, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 2369 ( дві тисячі триста шістдесят девять) грн. та 4918 ( чотири тисячі девятсот вісімнадцять) гривень врахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 7287 ( сім тисяч двісті вісімдесят сім) гривень.
В задоволені решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) в прибуток держави судовий збір в розмірі 1681,60 грн ( одну тисячу шістсот вісімдесят одну грн. 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 28 грудня 2020 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко