Справа № 606/1531/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

24 грудня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника адвоката Андрусенка І.Я. звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 2008 року позивачка із відповідачем почали спільно проживати. За час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилась дочка ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4 . 05 вересня 2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Теребовлянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 104. На даний час сторони проживають окремо. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Двоє дітей перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не бере участі в утриманні дітей, попри те, що він здоровий та працездатний, а отже спроможний сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 24 грудня 2020 року. Вказаною ухвалою зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентного суду Республіки Польща на судове доручення про вручення ОСОБА_6 судових документів.

29 жовтня 2020 року до канцелярії суду з Районного суду м.Шидловець Республіки Польща надійшло повідомлення про виклик ОСОБА_2 01 грудня 2020 року о 09 год 00 хв. в Районний суд м.Шидловець для виконання судового доручення Теребовлянського районного суду Тернопільської області (справа № 606/1531/20).

02 грудня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року було поновлено провадження у справі, клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі задоволено, постановлено судове засідання по справі, призначене на 24 грудня 2020 року на 10 год 00 хв. провести в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON між Теребовлянським районним судом Тернопільської області та користувачем представником позивача ОСОБА_7 .

16 грудня 2020 року з Районного суду м.Шидловець Республіки Польща надійшло повідомлення про неможливість виконання доручення Теребовлянського районного суду Тернопільської області щодо вручення судових документів ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що відповідач проживав за адресою, вказаною позивачем, до 20 квітня 2015 року. Станом на 24 листопада 2020 року місце проживання відповідача невідоме.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились та не скористались можливістю розгляду справи в режимі відеоконференції, однак 24 грудня 2020 року на адресу Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла заява представника позивача адвоката Андрусенка І.Я., про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Враховуючи вказане, суд у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Груєць, Польща, є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 , що підтверджується копією акту про народження серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням запису актів громадянського стану ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 22 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №19.

ОСОБА_8 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 05 вересня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого повторно Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 01 серпня 2018 року, актовий запис №104.

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Золотниківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 09 липня 2020 року за № 587, ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_13 , дочкою ОСОБА_14 , сином ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 .

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правовідносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого постановою ВР №3941-ХІІ від 04 лютого 1994 року, в правових стосунках між батьками і дітьми, в тому числі і щодо аліментних зобов`язань батьків, застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина, а також тієї Договірної Сторони, на території якої дитина має місце проживання.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтями 180, 181 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до діючих норм законодавства батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років починаючи з 1 січня 2020 - 2218 грн, з 1 липня - 2318 грн, з 1 грудня - 2395 грн.

Відповідно до положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач працездатний, відомості про наявність та розмір доходу відповідача та про інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, суду не надані та матеріали справи таких відомостей не містять.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, враховуючи рівність обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, з урахуванням інтересів та потреб дітей суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 липня 2020 року (дня пред`явлення позову) до досягнення дітьми повноліття обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку статті 141 ЦПК України.

На підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 4, 12, 141, 247, 265, 430 ЦПК України, статтями 180, 182-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третини) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2020 року, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин Республіки Польща, місце проживання: АДРЕСА_2 , номер в реєстрі населення 0.

Повний текст рішення суду складено 24 грудня 2020 року.

Суддя А.В.Мельник