У Х В А Л А

24 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 641/5523/19

Провадження № 14-178цс20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Анцупової Т. О., Британчука В. В., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Юлія Володимирівна, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, визнання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень недійсним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення та

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» (далі за текстом - ОСББ «Альянс-2008») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2» (далі - ТДВ «Житлобуд-2»), треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Ю. В. (далі - приватний нотаріус ХМНО Харківської області), Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, в якому просило:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення підвалу № 9, 10, 11 житлового будинку (літ. «А-16») загальною площею 123,7 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер: 42974680, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Мирошниченко де Гуардо О. О. ;

- скасувати запис від 25 червня 2015 року № 10967644 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвалу № 9, 10, 11 житлового будинку (літ. «А-16») загальною площею 123,7 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ТДВ «Житлобуд-2»;

- визнати договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 23 квітня 2012 року, укладений між ТДВ «Житлобуд-2» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Лучніковою Ю. В. за реєстровим № 2051, недійсним;

- скасувати запис від 23 квітня 2019 року № 31317161 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвалу № 9, 10, 11 житлового будинку (літ. «А-16») загальною площею 123,7 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які об`єдналися в ОСББ «Альянс-2008», є співвласниками на праві спільної сумісної власності приміщень загального користування, в тому числі приміщення підвалу будинку.

ТДВ «Житлобуд-2» незаконно набуло права власності на нежитлові приміщення підвалу № 9, 10, 11 житлового будинку (літ. «А-16») загальною площею 123,7 кв. м, розташовані за вказаною адресою, що за законом належать ОСББ «Альянс-2008», та здійснило відчуження вказаних об`єктів на користь ОСОБА_1 . Такі дії порушують права та законні інтереси ОСББ «Альянс-2008», закріплені Конституцією України, нормами інших законодавчих актів України.

ОСББ зазначало, що спірні приміщення є нежитловими в розумінні норм чинного законодавства, та допоміжними приміщеннями, які в свою чергу є неподільним майном, що перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку та не підлягає відчуженню.

У зв`язку з цим реєстрація права власності на спірні нежитлові приміщення підвалу підлягає скасуванню як така, що проведена незаконно, оскільки ТДВ «Житлобуд-2», а надалі й ОСОБА_1 не мали жодних підстав для набуття права власності на ці приміщення.

26 лютого 2020 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова провадження у справі в частині позовних вимог ОСББ «Альянс-2008» до ТДВ «Житлобуд-2» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення закрито. Роз`яснено позивачу його право на звернення з такими вимогами в порядку господарського судочинства.

Закриваючи провадження в частині позовних вимог до ТДВ «Житлобуд-2» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення та скасування запису про державну реєстрацію права власності на спірні нежитлові приміщення, на підставі пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд першої інстанції зробив висновок, що спори між юридичними особами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до компетенції господарського суду та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства на підставі вимог, приписів та положень Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а за змістом статті 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

16 березня 2020 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова провадження у справі за указаним позовом ОСББ «Альянс-2008» до ОСОБА_1 зупинено до розгляду апеляційної скарги.

28 липня 2020 року постановою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСББ «Альянс-2008» залишено без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що за суб`єктним та предметним критеріями спір у справі підлягає вирішенню в господарському суді, оскільки ОСББ «Альянс-2008» діє від власного імені як позивач у відносинах з юридичною особою - ТДВ «Житлобуд-2» щодо оспорювання права власності на нежитлові приміщення.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що позов ОСББ «Альянс-2008» поданий не у власних інтересах позивача, а в інтересах громадян - співвласників багатоквартирного будинку, і спір між сторонами є спором про право цивільне і повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки виник між юридичними особами з приводу здійснення позивачем своїх функцій щодо управління майном об`єднання.

У серпні 2020 року ОСББ «Альянс-2008» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 липня 2020 року, у якій посилалося на порушення судом норм процесуального права і просило судові рішення скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди на порушення пункту 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) формально вирішили питання про юрисдикційність справи, не надали належної оцінки предмету спору, суб`єктному складу учасників, зокрема тій обставині, що суб`єктом спору є фізична особа.

Зазначало, що ОСББ «Альянс-2008» є юридичною особою, але не є суб`єктом господарювання та не здійснює господарську діяльність. Його діяльність спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов для функціонування, що здійснюється за участю суб`єктів господарювання, тому така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта.

Вважало, що вимога про недійсність договору купівлі-продажу є похідною від вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, оскільки в разі задоволення цієї позовної вимоги буде встановлено, що ТДВ «Житлобуд-2» не мало повноваження на розпорядження спірними нежитловими приміщеннями, у тому числі укладати договір купівлі-продажу; позовні вимоги про визнання свідоцтва про право власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу є нерозривно пов`язаними між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення іншої позовної вимоги; між ОСББ «Альянс-2008» та ТДВ «Житлобуд-2» відсутні господарські відносини, але порушене право власності ОСББ, яке є цивільним правом; судами на порушення господарського процесуального закону не зазначено аналогічний предмет спору в господарському суді; провадження в оскаржуваній частині закрито у порушення частини другої статті 200 ЦПК України, а саме під час розгляду справи по суті.

У суді касаційної інстанції переглядається ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині закриття провадження за позовом ОСББ «Альянс-2008» до ТДВ «Житлобуд-2» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення.

11 вересня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відкрито касаційне провадження у справі.

09 листопада 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказану справу призначено до судового розгляду, а ухвалою від 18 листопада 2020 року - передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину шосту статті 403 ЦПК України з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, та зазначенням у мотивувальній частині ухвали на необхідність формування єдиної правозастосовчої практики, враховуючи заявлені позовні вимоги (які є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог), що можуть відноситися до різних видів судових юрисдикцій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що касаційна скарга обґрунтована помилковістю висновків судів першої та апеляційної інстанцій про розгляд двох із чотирьох заявлених ОСББ «Альянс-2008» позовних вимог у порядку господарського судочинства, які є взаємопов`язаними. Висновки суду щодо позовних вимог до відповідача - фізичної особи залежать від висновків суду щодо позовних вимог до відповідача - юридичної особи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За положенням пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи -підприємці.

Згідно із статтею 21 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду послався на правову позицію, неодноразово висловлену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 569/2749/15-ц (провадження № 14-123цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 755/13532/15-ц (провадження № 14-319цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 388/1241/15-ц (провадження № 14-572цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 303/2408/16-ц (провадження № 14-361цс19), від 20 листопада 2019 року у справі № 201/12877/16 (провадження №14-502цс19), про те, що позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, заявлені до 15 грудня 2017 року, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-III).

Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до Закону є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Майно, придбане об`єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю.

Отже, Закон № 2866-III визначає ОСББ як юридичну особу (непідприємницьке товариство), створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

З огляду на вказане Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що Велика Палата Верховного Суду не викладала висновку щодо предметної та суб`єктної юрисдикції спорів за позовом ОСББ про визнання недійсним правовстановлюючого документа про право власності та скасування запису про державну реєстрацію права власності, поданим після 15 грудня 2017 року, до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа.

На розгляді Великої Палати Верховного Суду перебувала справа № 646/6644/17, у якій зроблено висновок про визначення юрисдикції з урахуванням суб`єктного складу спору під час розгляду подібних справ, де визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень) є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом (постанова Верховного Суду від 07 серпня 2019 року, провадження № 14-352цс19).

Велика Палата Верховного Суду не розглядала аналогічних справ, але є кілька справ, де вона визначала статус ОСББ як юридичної особи, яка має право звертатися до суду з вимогою до відповідачів усунути перешкоди у здійсненні права власності на спільне майно, в належному користуванні будинком та його утриманні.

У постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 904/740/18 (провадження №14-147гс19) Велика Палата зробила висновок, що з урахуванням мети створення ОСББ має пряме та безпосереднє відношення до всіх питань, що стосуються забезпечення багатоквартирного будинку необхідним обладнанням, комунікаційними мережами, а отже, може мати власну матеріально-правову зацікавленість у спорах, що стосуються будинку, діяти від власного імені у відносинах із замовником та виконавцем відповідних робіт. Наявність матеріально-правової зацікавленості в ОСББ у правовідносинах, що виникають щодо будинку чи його складових, утримання, експлуатації та інших подібних питань, є передумовою визнання за ОСББ самостійної процесуальної правосуб`єктності, а отже й права на звернення до суду із самостійним позовом.

З огляду на предмет, характер спору та суб`єктний склад сторін, у тому числі той факт, що позивачем у справі № 904/740/18 є юридична особа, створена з метою захисту та реалізації прав та інтересів співвласників, пов`язаних, зокрема, з належною експлуатацією будинку та отриманням житлово-комунальних послуг належної якості, право на звернення з позовом до суду якої у відповідних правовідносинах передбачено чинним законодавством та статутом об`єднання, підстав для визначення спору як спору цивільної юрисдикції не вбачалося, а висновок судів про віднесення спору до господарської юрисдикції визнано правомірним.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду керувалася такими критеріями щодо розмежування юрисдикційності у подібній категорії справ.

За обставинами справи № 904/1199/18 (провадження №12-252гс18) позивач, яким було ОСББ, звернувся до ПАТ «Дніпрогаз», у якому, зокрема, просив визнати незаконними дії ПАТ «Дніпрогаз» щодо складання акта про порушення, що став підставою для встановлення споживачам будинку фактичного об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу для населення. Велика Палата Верховного Суду вважала, що основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі № 904/1199/18 ).

Вказала, що спір підлягає розгляду у порядку господарської юрисдикції як такий, що виник між юридичними особами з приводу здійснення позивачем своїх функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Тому при визначенні юрисдикційності спору визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

Крім того, визначення статусу ОСББ у правовідносинах, що виникають щодо будинку чи його складових, утримання, експлуатації та інших подібних питань, є передумовою визнання за ним самостійної процесуальної правосуб`єктності, а отже і права на звернення до суду із самостійним позовом.

Отже, справи, що розглядалися, стосувалися питань володіння і користування житловими приміщеннями, належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами стосовно комунальних послуг та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання, питань, що стосуються забезпечення багатоквартирного будинку необхідним обладнанням, комунікаційними мережами.

У цьому випадку розглядається спір про право власності кожного зі співвласників багатоквартирного будинку у спільному майні на приміщення, які є нежитловими в розумінні норм чинного законодавства, та допоміжними приміщеннями, тобто є неподільним майном, яке перебуває саме у їх спільній сумісній власності.

На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо визначення юрисдикційності спору, враховуючи, що заявлені позовні вимоги є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою, від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог, та які відносяться до різних юрисдикцій, оскільки учасниками справи є як юридичні, так і фізична особа.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказував про відсутність випадків, що виключають можливість передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Тобто наявні підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, викладені в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року, обґрунтованими та приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений і в частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

У частині першій статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з викладеного справу необхідно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у порядку письмового провадження.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтями 402-404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Прийняти для продовження розгляду цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Юлія Володимирівна, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, визнання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень недійсним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 липня 2020 року

Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження на 09 лютого 2021 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Т. О. Анцупова В. С. Князєв

В. В. Британчук Л. М. Лобойко

І. В. Григор`єва К. М. Пільков

М. І. Гриців О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима В. В. Пророк

Ж. М. Єленіна Л. І. Рогач

О. С. Золотніков В. М. Сімоненко

І. В. Ткач Л. Й. Катеринчук

С. П. Штелик