ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6431/20 Справа № 201/4130/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

24 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Городничої В.С., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

питання щодо витребування доказів у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2020 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 1 996 500,00 грн., сплачених в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-300/1030/2005 від 10.10.2005 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що банк починаючи з травня 2014 року, коли було укладено договір поруки, не пред`явив жодної претензії ані позивачу як поручителю, ані відповідачу як позичальнику, щодо погашення заборгованості. Таким чином, належних та достатніх доказів у позивача з власної ініціативи погашати борг відповідача перед банком не було. Крім того, суд першої інстанції неправильно застосував норму статті 556 ЦК України, не звернув увагу, що відповідачем виконувались свої зобов`язання за кредитним договором, а позивачем як поручителем, зобов`язання за кредитним договором було виконано не в повному обсязі. Відповідно, у позивача як поручителя не виникло право на пред`явлення зворотної вимоги до боржника відповідача, а сплачені позивачем кошти не є коштами, які можуть бути стягнуті з відповідача на підставі вимог статті 556 ЦК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.11.2020 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство ОТП Банк.

Для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, перевірки доводів апеляційної скарги та сторін, виникла необхідність витребувати документи, що стосуються предмету доказування.

Керуючись ст. 84, 259, 260 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Витребувати у Акціонерне товариство ОТП Банк належним чином завірену копію кредитної справи за кредитним договором № ML-300/1030/2005 від 10 жовтня 2005 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ Райффайзенбанк Україна.

До 10 січня 2021 року витребувані докази надати Дніпровському апеляційному суду (м. Дніпро, вул. Харківська, 13) з посиланням на цивільну справу провадження № 22-ц/803/6431/20.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: В.С. Городнича

І.А. Єлізаренко