Справа № 390/1741/20
Провадження №2/390/794/20
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"25" грудня 2020 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить визнати право власності в порядку спадкування на 2/25 частки в земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:2165 за ним та за ОСОБА_2 по 1/25 частини відповідно.

Згідно з ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Дослідженням позовної заяви і доданих до неї документів, встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 та ч.1 ст.175 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування позивач викладає в позовній заяві.

Згідно усталеної судової практики під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.175, ст.48 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до п.138 постанови Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 183/1617/16 поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

Згідно зі ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється лише на будь-який юридичний спір.

Як вбачається, позивачем в якості порушника своїх прав відповідача визначено ОСОБА_2 , в той же час в позовних вимогах він просить, в тому числі визнати за нею право власності на 1/25 частину в земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:2165.

Проте, нормами ст.ст.48, 175 ЦПК України не передбачено пред`явлення позовних вимог особи до самої себе. Протилежне свідчить про відсутність юридичного спору.

Крім того, включення до змісту позовних вимог у даному позові вимог на користь ОСОБА_2 суперечить приписам § 2 глави 4 розділу І ЦПК України, оскільки документи на підтвердження відповідних повноважень ОСОБА_1 та адвоката Бем Ю.Ю., наданих їм ОСОБА_2 , до позовної заяви не долучені, чим порушено вимогу ч.7 ст.177 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на правила розгляду того чи іншого юридичного конфлікту, виходячи з його сутності, з дійсних правовідносин, що склалися між учасниками такого конфлікту, а не з огляду на сформований позивачем склад сторін справи та сформульовані позивачем (часто некоректно) позовні вимоги. Саме такий підхід (орієнтація на сутність конфлікту, який виник, а не на формальне зосередження на визначених позивачем сторонах спору чи його предметі) вимагає від позивача переформатувати свої вимоги з огляду на дійсний зміст відповідного юридичного конфлікту, уточнити склад відповідачів та звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В позовній заяві позивачем зазначено, що предметом спору є право на 2/25 частки земельної ділянка з кадастровим номером 352283300:02:000:2165, яка перебуває у спільній частковій власності декількох осіб.

Верховним Судом в постанові від 16.09.2020 року по справі № 344/5437/17 зазначено, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка в майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності не тотожне розпорядженню частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному зі співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

У відповіді нотаріуса зазначено, що ОСОБА_1 звернувся щодо посвідчення договору поділу земельної ділянки з кадастровим номером 352283300:02:000:2165, співвласниками якої є інші особи.

Отже, спір щодо 2/25 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 352283300:02:000:2165 (поділу земельної ділянки) безпосередньо стосується інших її співвласників.

В пред`явленій позовній заяві відсутнє зазначення всіх відповідачів співвласників земельної ділянки щодо якої виник спір, що свідчить про недотримання вимог ст.175 ЦПК України в частині зазначення відповідачів.

Правильне визначення складу сторін у справі є запорукою ухвалення законного і справедливого судового рішення. Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

Крім того, в позовній заяві зазначено, що інтереси ОСОБА_3 представляв його син ОСОБА_1 , проте відповідних документів, завірених належним чином, на підтвердження зазначеної обставини до позовної заяви не долучено, що є порушенням вимог п.8 ч.3 ст.175 та ч.5 ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно підлягає залишенню без руху з наданням строку їх усунення шляхом подачі до суду позовної заяви з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175-177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно - залишити без руху.

Повідомити позивача та його представника про необхідність у строк не більше 10 днів з дня отримання ухвали усунути недоліки поданої заяви, а саме:

- надати до суду позовну заяву оформлену відповідно до вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України, з обов`язковим наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів;

- надати суду копію довіреності ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко