Справа № 352/2223/17
Провадження № 2/352/42/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний розподіл будинковолодіння, реальний розподіл земельної ділянки, визнання недійсними державних актів на право власності на землю,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 05.12.2017 р. звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про реальний перерозподіл земельної ділянки з урахуванням часток власності житлового будинку, у якому просила: 1) визнати незаконним поділ спільної сумісної власності, у яку входить будинковолодіння та земельна ділянка, що знаходяться по АДРЕСА_1 ; 2) виділити позивачці в натурі Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 загальною площею 643 кв.м, на якій відповідно розміщена відокремлена частина житлового будинку, що передається позивачці у результаті його поділу в натурі.

Ухвалою суду від 26.03.2018 р. у справі призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Після збільшення позовних вимог 04.10.2018 р. позивачка просила провести також реальний розподіл будинковолодіння АДРЕСА_1 , виділивши їй в натурі Ѕ частину.

Згідно уточненої позовної заяви від 30.06.2020 р. позивачка просила: 1) провести реальний розподіл спірного будинковолодіння, виділивши їй в натурі Ѕ частину будинковолодіння відповідно до запропонованого експертом першого варіанту як другому власнику; 2) виділити відповідачу в натурі Ѕ частину будинковолодіння відповідно до запропонованого експертом першого варіанту як першому власнику; 3) визнати недійсним державний акт серії ІФ 13-21-2-2574 на право власності на земельну ділянку площею 0,0321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 , виданий позивачці 17.07.2002 р.; 4) визнати недійсним державний акт серії ІФ 13-21-2-2574 на право власності на земельну ділянку площею 0,0321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 , виданий відповідачу 17.07.2002 р.; 5) провести реальний розподіл спірної земельної ділянки загальною площею 0,0642 га, виділивши їй Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0321 га відповідно до запропонованого експертом першого варіанту як другому власнику; 6) виділити відповідачу Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0321 га відповідно до запропонованого експертом першого варіанту як першому власнику.

У поданій суду 30.06.2020 р. уточненій позовній заяві позивачка відмовилась від первісної позовної вимоги про визнання незаконним поділу спільної сумісної власності, у яку входить будинковолодіння та земельна ділянка, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Заяву про відмову від вказаної позовної вимоги позивачка та її адвокат підтримали у судовому засіданні, просили закрити провадження у справі у частині вказаної позовної вимоги.

Відповідно до вимог ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1, 3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З урахуванням викладеного відмову позивачки від вказаної позовної вимоги слід прийняти та закрити провадження у справі у частині цієї позовної вимоги.

На підставі наведеного, відповідно до ст.206 ЦПК України, керуючись п.4 ч.1 ст.255, ст. 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Прийняти відмову позивачки ОСОБА_1 від позовної вимоги про визнання незаконним поділу спільної сумісної власності, у яку входить будинковолодіння та земельна ділянка, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний розподіл будинковолодіння, реальний розподіл земельної ділянки, визнання недійсними державних актів на право власності на землю у частині позовної вимоги про визнання незаконним поділу спільної сумісної власності, у яку входить будинковолодіння та земельна ділянка, що знаходяться по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відмовою позивачки від вказаної позовної вимоги та прийняттям цієї відмови судом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М.Хоминець

Повна ухвала складена 04.01.2021 р.