Провадження № 2-к/761/8/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л. розглянула клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території Російської Федерації рішення суду України у справі про усиновлення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про визнання та виконання на території Російської Федерації рішення суду України у справі про усиновлення. Клопотання мотивоване тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2020 року у справі №761/44172/19, оголошено ОСОБА_1 усиновлювачем ОСОБА_2 ; внесено зміни до актового запису №457 про народження ОСОБА_2 від 25.10.2015 року, зроблений відділом ЗАГС адміністрації м. Гуково Ростовської області РФ, змінивши прізвище із « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », по-батькові з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », та вказавши батька дитини громадянина України ОСОБА_1 . Оскільки, актовий запис про народження дитини складений компетентним органом РФ та зберігається в ньому, а державна реєстрація усиновлення здійснюється за місцем народження дитини, то реєстрація усиновлення на підставі рішення суду України здійснюється органом РАЦС РФ за законодавством РФ.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Нормами ст.462 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Між Україною і Російською Федерацією питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, Протоколу до вказаної Конвенції від 28.03.1997 року.

За нормами ч.2 ст.54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст.54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст.51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Як вбачається з матеріалів клопотання, заявник просить визнати та виконати рішення Шевченківського районного суду м. Києва на території Російської Федерації.

Проте, зважаючи на норми ЦПК України, положення Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання Шевченківського районного суду м. Києва, має бути розглядатися компетентним судом Російської Федерації.

Згідно ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 має бути повернуто заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 465-466 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території Російської Федерації рішення суду України у справі про усиновлення - залишити без розгляду та повернути особі, яка його подавала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17.07.2020 року.

Суддя: