Справа № 444/1800/20
Провадження № 2/444/837/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 жовтня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь 91182 грн. 27 коп. матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 20000 грн. моральної шкоди, сплачений нею судовий збір та витрати на професійну правову допомогу.

Обгрунтовує позовні вимоги наступним.

ОСОБА_2 12 березня 2020 року о 18 годині 30 хвилин на автодорозі Львів Рава-Руська (на території Жовківського району) керуючи автомобілем марки «SKODA-Fabia», номерний знак « НОМЕР_1 », не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає, як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09.04.2020 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує, що одразу ж після ДТП, зважаючи на те, що автомобіль відповідача був на іноземній реєстрації та застрахований згідно зеленої карти, вона звернулась із заявою про страхове відшкодування до Моторно транспортного страхового бюро України.

Станом на день подання позовної заяви до суду МТСБУ було ініційовано проведення експертизи із визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який потрапив в ДТП 12.03.2020 р.

Так, згідно звіту № 920/20 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ становить 191 182,27грн.

Стверджує, що МТСБУ повинна відшкодувати їй суму страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн., однак як вбачається із вартості матеріального збитку цієї суми буле не достатньо, тому, із відповідача слід стягнути 91 182, 27 грн., що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Вказує, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_2 вона зазнала моральної шкоди, пов`язаної втратою автомобіля, вжиттям заходів, необхідних для відновлення своїх прав. Перенесла незручності у повсякденному житті, у зв`язку із відсутністю автомобіля. На протязі кількох місяців вона позбавлена можливості користуватись автомобілем, який вона використовувала як в роботі, так і в особистих цілях.

Окрім того, звертає увагу суду на той факт, що внаслідок ДТП вона отримала травми, зокрема закриту черпно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітини, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. У зв`язку із цим, змушена була проходити курс амбулаторного лікування. Всі ці обставини в сукупності завдали позивачці значних душевних переживань, страждань та хвилювань.

Стверджує, що відповідач добровільно відмовляється відшкодовувати заподіяну шкоду. Весь цей час, позивачка змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Зазначає, що осягнути розмір заподіяної їй моральної шкоди важко, але зважаючи на перенесені нею моральні страждання оцінює заподіяну моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Огорілко Ю.В. в судове засідання не прибули, однак від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить задоволити. Зазначає, що витрати на правову допомогу становлять 5000 грн. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому поштового відправлення. Від відповідача не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2020 року у справі № 683/775/20 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 21.04.2020 року.

Відповідно до такої, ОСОБА_2 12 березня 2020 року о 18 годині 30 хвилин на автодорозі Львів Рава-Руська керуючи автомобілем марки «SKODA-Fabia», номерний знак « НОМЕР_1 », не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 11.3, 11.4 Правил дорожньогоруху України, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був пошкоджений внаслідок ДТП належить на праві власності ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_3 в матеріалах справи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час події ДТП була застрахована у ТДВ "СК"Ю.ЕС.АЙ" (Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0678386).

Після ДТП позивачка звернулася із заявою про страхове відшкодування до Моторного транспортного страхового бюро України, оскільки автомобіль винуватця ДТП був на іноземній реєстрації та застрахований згідно зеленої карти.

МТСБУ було ініційовано проведення експертизи із визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який потрапив в ДТП 12.03.2020 р.

Так, згідно звіту № 920/20 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Lancer» 1.5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ становить 191 182, 27 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, п. 1 ч. 2 вказаної статті відносить, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.п. 4-7, 11, 16, 17 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, із відповідача ОСОБА_2 , якого постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09.04.2020 р. визнано винним у вчиненні ДТП та який завдав майнової шкоди ОСОБА_1 , необхідно стягнути матеріальну шкоду у розмірі 91 182 грн. 27 коп., що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, враховуючи, що МТСБУ повинна відшкодувати позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн.

Щодо моральної шкоди.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди „...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що відповідачем добровільно не було відшкодовано позивачці жодних коштів за завдану його діями немайнову (моральну) шкоду.

До негативних наслідків, які пережила позивачка належить нервовий стрес через втрату автомобіля, вжиття заходів, необхідних для відновлення своїх прав, перенесені незручності у повсякденному житті у зв`язку із відсутністю автомобіля. Суд враховує, що позивачка протягом тривалого часу була позбавлена можливості користуватись автомобілем, який вона використовувала як в роботі, так і в особистих цілях.

Крім цього, суд бере до уваги, що внаслідок ДТП позивач отримала закриту черпно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітини, і узв`язку із цим проходила курс амбулаторного лікування. На підтвердження чого позивачем долучено копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та копію довідки приймального відділення КП "Червоноградська міська лікарня" Червоноградської міської ради.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що правопорушником потерпілій було завдано моральну шкоду, оскільки було порушено її нормальні життєві зв`язки та остання зазнала душевні хвилювання та страждання.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується неумисною формою вини, майновий стан правопорушника, тяжкість душевних страждань позивачки.

При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи зазначені положення, судом не встановлено факту доведеності заподіяння моральної шкоди позивачеві в сумі 20 000 грн.Із врахуванням вищенаведеного, враховуючи вимоги справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що достатньою є сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 1111,82 грн. судового збору, що вбачається з квитанції від 06.07.2020 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Від так, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., що підтверджуються копією договору про надання юридичних послуг, копією ордера, копією акту виконаних робіт від 22.09.2020 року, копією прибуткового касового ордера, копією квитанції до прибуткового касового ордера на суму 5000 грн

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 / АДРЕСА_1 / на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 / АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 / - 91182 грн. 27 коп. матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5000 грн. моральної шкоди та 6111 грн. 82 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Текст повного рішення суду виготовлено 10.10.2020 року.

Суддя Ясиновський Р. Б.