Номер провадження: 22-ц/813/6997/20
Номер справи місцевого суду: 521/7506/20
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Бикової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року про відмову у забезпеченні позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив: заборонити Службі у справах дітей Одеської міської ради розповсюджувати, використовувати, передавати проект висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 08/3354 від 27.03.2020р.; заборонити ОСОБА_3 розповсюджувати, використовувати, передавати проект висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 08/3354 від 27.03.2020р.; заборонити Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради розповсюджувати, використовувати, передавати проект висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , N08/3354 від 27.03.2020р. до ухвалення остаточного рішення у справі. Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 , не маючи належних доказів, базуючись на своєму бажанню дискредитувати честь, гідність та ділову репутацію позивача, буде використовувати даний висновок у власних цілях. Відповідачами звинувачено позивача (заявника) у вчинені насильства, без жодного належного доказу. Поширення такої недостовірної інформації відповідачами порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача, а також використовується у спорах за дитину. Це створює реальну загрозу неможливості ефективного виконання остаточного рішення суду в цій справі. Фактор часу і неможливість розглянути спір по суті в швидкі строки, може повністю унеможливити виконання остаточного рішення суду, в якому буде визначено спростовувати недостовірну інформацію та відкликати даний документ. І хоча формально рішення суду набуде законної сили, виконати його фактично буде неможливо у зв`язку із розповсюдженням такої недостовірної інформації по іншим судовим справам та органам самоврядування.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року скасувати, а його заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи в режимі відео конференції не подавали.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову є вирішенням спору по суті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними в п. 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявник в заяві про забезпечення позову просить суд заборонити відповідачам розповсюджувати та використовувати проект висновку Служби у справа дітей ОМР про доцільність позбавлення позивача батьківських прав відносно його малолітньої доньки, посилаючись на недостовірну встановлену інформацію відносно нього, що за своєю природою є предметом доказування майбутнього позову, тож задоволення заяви у обраний позивачем спосіб призведе до передчасних висновків суду щодо вчинення відповідачами дій, які порушують законні права та інтереси позивача (заявника), що є неприпустимим при вирішенні питання щодо забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при вирішенні питання щодо забезпечення позову, суд не може робити висновки по суті позовних вимог.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, що прийняття рішення про позбавлення батьківських прав відноситься до повноважень відповідних органів, в даному випадку - Служби у справах дітей Одеської міської ради та Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради і суд не є органом, на який покладено повноваження щодо встановлення заборони вказаним особам виконувати покладені на них обов`язки в межах наданих їм повноважень.

Разом з тим, заявником не доведено, яким чином забезпечення позову у обраний ним спосіб може попередити утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення майбутніх позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, що ризик полягає в тому, що ОСОБА_3 отримавши проект висновку про доцільність позбавлення позивача батьківських прав, буде розповсюджувати та розповсюджує цю інформацію по усім іншим справам, не спростовує правильність ухвали, що таке забезпечення буде розглядом справи по суті, оскільки для того, щоб заборонити ОСОБА_3 використовувати даний проект висновку, необхідно спочатку встановити що її діями, шляхом використання проекту порушуються немайнові права позивача на повагу до його честі, гіності та ділової репутації, а відтак це вже буде вирішення позовних вимог по суті, що унеможливлює вжити заходи у обраний позивачем (заявником) спосіб.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року про відмову у забезпеченні позову до подання позовної заяви - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.12.2020 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк