Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1424/17 Головуючий у 1-й інст. Мандро О. В.
Категорія 43 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №294/1424/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області, ухвалене 28 жовтня 2019 року суддею Мандро О.В. у м. Чуднові,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила зобов`язати ОСОБА_2 перенести сечову яму та складування гною на відстань не менше ніж 20 метрів від її будинку; заборонити ОСОБА_2 складати гній на попередніх місцях поряд з вікнами її будинку; стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 8000 грн. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач на відстані менше 5 метрів від вікон її будинку облаштував гноєсховище, вигрібну яму, внаслідок чого порушуються санітарні норми, умови її проживання та користування будинком. Відповідач категорично відмовляється перенести гноєсховище на відстань не менше 20 м від її будинку. Такі його дії були предметом розгляду численних комісій, двічі вона зверталась до суду з відповідними позовами. Проте, ОСОБА_2 продовжує порушувати її права, у зв`язку із чим вона протягом багатьох років зазнає моральної шкоди, розмір якої оцінює в сумі 8000 грн.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 перенести сечову яму та складування гною на відстань не менше ніж 20 метрів від будинку ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди - 4000 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та вирішити питання розподілу судових витрат.

У своїх доводах послався на те, що у справі відсутні належні докази порушення ним санітарних норм та прав позивачки, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, судом не враховано, що з 21.05.2018 власником будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали.

ОСОБА_2 надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 29 березня 2013 року ОСОБА_2 зобов`язано перенести гноєсховище, яке розташоване на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на відстань не менше 20 метрів від житлового будинку ОСОБА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та герметизувати сечозбірник в місячний термін з дня вступу рішення в законну силу (а.с.7).

На підставі цього судового рішення 10 червня 2013 року видано виконавчий лист, який позивачкою пред`явлено для примусового виконання (а.с. 8, 40 зв.).

30.07.2013 державним виконавцем складено акт за участю сторін виконавчого провадження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та у присутності понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про те, що гноєсховище ліквідовано та перенесено на встановлену відстань, сечозбірник герметизовано. У зв`язку з виконанням рішення суду 30.07.2013 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 36, 44 зв.).

08.08.2017 комісією в складі депутата Чуднівської міської ради Цьомика В.Я., спеціаліста першої категорії з юридичних питань ОСОБА_7 , головного редактора газети «Чуднівська фортеця» Симона С.О., за участі заявниці ОСОБА_1 проведено обстеження стану дотримання санітарних норм ОСОБА_2 , та встановлено, що на відстані 5 метрів від будинку ОСОБА_1 за парканом на присадибній ділянці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , розміщені відкрите гноєсховище та сечозбірник, про що комісією складено відповідний акт (а.с.10).

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_7 підтвердив зазначені у вищевказаному акті обставини, а також повідомив, що при повторному виїзді за місцем проживання відповідача порушень санітарних норм не було виявлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності позову про порушення відповідачем санітарних норм та завдання такими діями позивачці моральних страждань.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, матеріали справи містять наданий відповідачем на спростування позову акт обстеження домоволодіння від 04 грудня 2017 року, у якому комісія у складі спеціаліста з питань землекористування ОСОБА_8 , спеціаліста з юридичних питань ОСОБА_9 обстеживши домоволодіння ОСОБА_2 встановила, що жилий будинок, хлів, присадибна ділянка перебуває в нормальному санітарному стані звичному при повсякденному веденні господарства. Комісія встановила, що на день проведення обстеження складування гноївки зі східної сторони приміщення по сусідству із ОСОБА_10 відсутнє (а.с. 70).

Такий висновок спростовує доводи ОСОБА_1 про порушення її прав відповідачем, а інших належних та достатніх доказів на підтвердження обставин порушення відповідачем санітарних норм, зокрема актів відповідних служб, приписів про усунення порушень, позивачка суду не надала, хоча це є її обов`язком відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Надані позивачкою докази (акти, пояснення, приписи) щодо порушення відповідачем санітарних норм мали місце до ухвалення Любарським районним судом Житомирської області рішення від 29 березня 2013 року, яке було виконане відповідачем, а тому не можуть бути враховані під час розгляду даного спору, як і обставини, встановлені цим рішенням.

Крім того, матеріали справи свідчать, що власником земельної ділянки та жилого будинку по АДРЕСА_1 з 21.05.2018 є не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 (а.с. 176-179). Зазначені обставини суд першої інстанції не врахував, розглянув спір про зобов`язання вчинити дії щодо перенесення сечової ями та складування гною до неналежного відповідача.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про залишення позову без задоволення.

З позивачки на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 2434 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про залишення позову без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2434 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 10 лютого 2020 року.