Провадження № 2-п/638/150/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Булавінової Ю.В. про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.03.2020 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.03.2020 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію.

Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідачу не було відомо про наявність справи в провадженні суду, оскільки остання з 2015 року по теперішній час не проживає в Україні, має постійне місце проживання у Словаччині, про існування цивільної справи, а згодом і рішення суду дізналася після накладення арешту на банківські рахунки виконавчою службою. По суті позову представник відповідача вказав, що сума боргу нарахована з порушенням Закону України «Про житлово комунальні послуги», оскільки відповідачка не користувалася послугами позивача; відсутній розрахунок суми пені, яка нарахована без урахування річного строку позовної давності; судом невірно визначений розмір судових витрат, що стягнутий у значно більшому розмірі ніж сплачено позивачем. Також, представник відповідача просив поновити строк на звернення до суду з даною заявою, оскільки адвокат ознайомився з матеріалами цивільної справи 07.10.2020 року, що підтверджується розпискою у матеріалах справи.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином.

Представник позивача надав заяву про слухання справи за їх відсутності, просила відмовити у задоволенні даної заяви, посилаючись на доводи викладені у письмовому відзиві.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Булавінова Ю.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву про перегляд заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву про перегляд заочного рішення підтримала у повному обсязі, надала копію квитанції про сплату заборгованості у розмірі 11372,15 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частиною 1 ст.288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з?явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.03.2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" вартість спожитої теплової енергії в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 11372,15 грн., а також суму інфляційних витрат в розмірі 138,89 грн., 3% річних в розмірі 28,43 грн., пеню 2896,34 та судові витрати у розмірі 1762,00 грн., по 2412,83 грн., з кожного.

З матеріалами справи представник відповідача ОСОБА_1 ознайомлена 07.10.2020 року, тобто з цього часу відповідач та її адвокат дізналися про суть справи та ухвалене судове рішення. Керуючись вимогами ст. 284 ЦПК України суд вважає за можливе поновити строк відповідачу на подачу заяви про перегляд заочного рішення, вважаючи поважними причинами пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Однак, вирішуючи питання щодо скасування заочного рішення за обставин, вказаних в заяві про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступного.

Судові повістки та копія заочного рішення направлені за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідає відомостям зазначеним в копії договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 , договорі купівлі- продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2010 року, договорі поруки до вказаного договору від 01.12.2010 року, де містяться підписи ОСОБА_1 , тобто особисто засвідчено правильність анкетних даних останньої в тому числі адреси реєстрації та проживання.

Частиною третьою статті 74 ЦПК України 2004 року передбачено, що судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі. Відповідно до частини п`ятої вказаної статті судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Належним повідомленням відповідача відповідно ч.3 ст.76 ЦПК України 2004 року також вважається надіслання судової повістки за місцем його роботи, або вручення повідомлення відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування, однак матеріали справи не містять доказів застосування таких заходів судом першої інстанції. Тобто, посилання відповідача про необізнаність слухання справи спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Твердження відповідача ОСОБА_1 про проживання у Словаччині з 2015 року та не отримання послуг КП «Харківські теплові мережі» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки обов`язок повідомити про зміну місця проживання (реєстрації) покладається діючим ЦПК України на учасників процесу.

Таким чином, судом здійснені всі передбачені законодавством засоби належного сповіщення відповідача.

Що стосується доводів відповідача по суті позовних вимог, суд їх відхиляє у зв`язку з тим що, відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, при ухваленні заочного рішення в справі судом дотримано всіх вимог, необхідних для заочного розгляду справи: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача в судове засідання; згода позивача на заочний розгляд справи, про що є заява представника.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, ст. 322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», який безпосередньо регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідачам на праві власності належить квартира, яка переведена у нежитловий фонд рішенням суду від 28.09.2010 року по АДРЕСА_1 з централізованою системою теплопостачання.

Відповідач ОСОБА_1 уклала договір купівлі -продажу теплової енергії від 01.11.2010 року № 14180, яку подає у нежитлове приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «Харківські теплові мережі».

Відповідач ОСОБА_2 є поручителем ОСОБА_1 на підставі договору поруки від 01.12.2020 року, який укладено до договору купівлі продажу теплової енергії № 14180 від 01.11.2010 року. Вказаний договір поруки діє до закінчення виконання зобов`язань за цим договором.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення посилається на норми законодавства, а саме Закону України «Про житлово комунальні послуги», який регулює правовідносини між учасниками у сфері житлово комунальних послуг.

Однак, таке посилання суд відхиляє, оскільки в даному випадку до правовідносин підлягають застосуванню Правила користування тепловою енергію, затверджених КМУ від 03.10.2007 року № 11998, оскільки ці відносини мають місце між теплопостачальною організацією та споживачем власником нежилого приміщення

Окрім того, відповідачем ОСОБА_2 надано копію квитанції про оплату заборгованості за теплову енергію у розмірі 11372,15 грн., тобто фактично вказаний відповідач підтвердив наявність цього боргу та не спростовує факт отримання теплової енергії.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення судового збору у значно більшому розмірі ніж сплачено позивачем при подачі позову, суд не приймає, оскільки стягнення суми по 2412,83 грн. з кожного відповідача складається з суми інфляційних витрат у розмірі 138,89 грн., 3 % річних 28,43 грн., пені 2896,34 грн. та судових витрат 1762 грн. шляхом їх складання.

Посилання представника відповідача на неправильність розрахунку суми пені суд не приймає, оскільки відсутні докази про спростування цього розрахунку, представником відповідача не надано розрахунку суми, яка на думку останньої є законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 287,288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Булавіновій Ю.В. строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.03.2020 року.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Булавінової Ю.В. про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.03.2020 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію- залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий