РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

при секретарі Маліщук Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , Перебейніса І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Вінницяобленерго» - Шаргородській електромережі структурна одиниця «Жмеринська дільниця» та до ТОВ «Енера Вінниця» про порушення відповідачами Закону України «Про захист прав споживачів»,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом в якому просив визнати невиконання відповідачами вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та договору від 20.03.2001 між споживачем та енергопостачальником; визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиконання ними вимог Постанови від 14.03.2018 №312 «Про затвердження правил роздрібного ринку електропостачання»; зобов`язати відповідачів встановити йому електрообладнання згідно припису від 17.01.2009, акта від 01.12.2010 та договору від 20.03.2001; визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо нарахування йому суми заборгованості за електропостачання за жовтень та наступні місяці 2019-2012 років при відсутності електрообладнання у споживача; стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі вартості електролічильника та ввідного кабелю, згідно наданих відповідачем чеків; стягнути з відповідачів на його користь 200000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2019 відповідачі відключили його домоволодіння від електропостачання шляхом від`єднання вхідного кабелю від фіделя підстанції до будівлі. На момент звернення до суду електропостачання згідно договору від 20.03.2001 не здійснюється. Розмір матеріальної шкоди позивач обґрунтував відсутністю у нього електрообладнання згідно договору та нормативних документів, а також своїм віком. Способом захисту вказав Конституцію України та Закон України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.12.2019 відкрито провадження по справі за загальними правилами позовного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.01.2020 від директора Структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» Задорожного А.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив залишити позовну заяву без розгляду, оскільки така заява є необґрунтованою та подана з порушенням норм ЦПК України, в ній не зазначені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також не надано та не зазначено будь-яких доказів.

10.01.2020 від представника ТОВ «Енера Вінниця» Обертюх Т.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ТОВ «ЕнераВінниця» здійснило нарахування позивачу заборгованості з оплати вартості спожитої електричної енергії на підставі даних комерційного обліку (показів лічильника), отриманих від постачальника послуг комерційного обліку АТ «Вінницяобленерго» з дотриманням вимог законодавства України. Відповідно до детальної довідки за особовим рахунком № НОМЕР_1 розмір заборгованості по оплаті спожитої електричної енергії, станом на 08.01.2020 становив 7934,16 грн. ТОВ «Енера Вінниця» не є стороною договірних відносин в частині заявлених позовних вимог щодо встановлення позивачу електрообладнання згідно припису від 17.01.2009, акта від 01.12.2010 та Договору на користування електричною енергією від 20.03.2001 укладеного між позивачем та Жмеринськими ЕМ ВАТ «АК Вінницяобленерго», і свою діяльність розпочало лише 01.01.2019. Позивач, споживаючи електричну енергію та здійснивши оплату виставлених рахунків за її споживання, фактично приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Щодо припинення повного або часткового постачання позивачу електричної енергії ТОВ «Енера Вінниця» до оператора системи розподілу, яким є АТ «Вінницяобленерго» не зверталось. Позивачем в позовній заяві не конкретизовано, які саме права, свободи чи інтереси є порушені, невизнані чи оспорюванні ТОВ «Енера Вінниця» у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а також не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 11.03.2020 прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог в якій просив 1) визнати протиправною та незаконною бездіяльність відповідачів при невиконанні ним закону України «Про захист прав споживачів» постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 та призначених до неї правил «ПРРЕЕ»; 2) визнати відсутність укладеного нового договору між сторонами, відсутність споживання електроенергії споживачем, відсутність сплати рахунків за сплату електроенергії; 3) визнати, що згідно ч.6 постанови НКРЕКП відношення між сторонами регулюються як до підписання нового договору та і після підписання нового договору старим договором на користування електроенергії від 20.03.2001 за №20360553; 4) визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо перерахування споживачу заборгованості електроенергії з жовтня 2019 року; 5) стягнути з відповідачів суму недовідпущеної електроенергії споживачу згідно квитанцій відповідачів про заборгованість з жовтня 2019 року; 6) зобов`язати відповідачів встановити електрообладнання споживачу згідно акта від 01.12.2010 року; 7) стягнути з відповідачів 200000 грн. моральної шкоди на його користь.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 15.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав збільшені позовні вимоги та просив їх задоволити зважаючи на те, що починаючи з 01.01.2019 він користується електричною енергією на підставі договору на користування електричною енергією від 20.03.2001, укладеного між ним та ВАТ «АК Вінницяобленерго» в особі Жмеринських ЕМ, оскільки такий розірвано не було, а також не було укладено нового типового договору про постачання електричної енергії. Наголосив, що з 09.10.2019 до даного часу не користується електричною енергією, оскільки його будинок відключено від електропостачання.

Представник відповідача АТ «Вінницяобленерго» Перебейніс І.О. вважає вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони базуються на припущеннях, не підтверджені належними та допустимими доказами, а свої процесуальні обов`язки щодо доведення чи спростування обставин на які він посилається, як на підстави якими він обґрунтовує свої вимоги, він намагається перекласти на суд та на відповідачів, що є недопустимим. Його посилання щодо відключення його домоволодіння від електропостачання не відповідає дійсності, так як це спростовується неодноразовими перевірками в присутності свідків про що були складені відповідні акти. ОСОБА_1 до даного часу уникає підписання договору про розподіл електричної енергії, однак продовжує її споживати та частково оплатив обсяг спожитої електроенергії, і таким чином в розумінні Постанови від 14.03.2018 №312 «Про затвердження правил роздрібного ринку електропостачання», та статей 633, 634 ЦК України приєднався до Публічного договору про розподіл електричної енергії з АТ «Вінницяобленерго». Крім того, зауважив, що лічильник, який обліковує обсяг спожитої домоволодінням ОСОБА_1 електроенергії, знаходиться на балансі АТ «Вінницяобленерго», яке його обслуговує за власний рахунок. Оскільки ОСОБА_1 є єдиним користувачем електричної енергії по лінії електропередач, яка веде до його домоволодіння, його лічильник було винесено на підстанцію для безперешкодного доступу до нього з метою обліку електричної енергії, його перевірки та обслуговування. Будь-які права чи інтереси ОСОБА_1 при цьому АТ «Вінницяобленерго» не порушило. З цих підстав просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Енера Вінниця» Топольницький А.Й. вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивач обґрунтовує обставини на які він посилається, як на підставу позовних вимог, умовами Договору на користування електричною енергією від 20.03.2001, стороною якого ТОВ «Енера Вінниця» не являється, оскільки здійснює свою діяльність з 01.01.2019. До кола повноважень і видів діяльності ТОВ «Енера Вінниця» встановлення електрообладнання не входить. Фактично споживаючи електричну енергію з 01.01.2019 та сплативши частину рахунків за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 фактично приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яким в даному випадку є ТОВ «Енера Вінниця». Постачання електроенергії до домоволодіння ОСОБА_1 на момент його звернення з цим позовом не припинялося. Просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ксерокопії договору на користування електричною енергією від 20.03.2001 між ОСОБА_1 та ВАТ «АК Вінницяобленерго» в особі директора Жмеринських ЕМ, укладено договір предметом якого було постачання електропостачальником споживачу електроенергії в необхідних обсягах відповідно до потужності 1,5 кВт, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за відповідними цінами та в обумовлені терміни (а.с.2).

Згідно копії акту від 10.10.2019 ОСОБА_1 в присутності представника Сербинівської сільської ради Жмеринського району в особі сільського голови Лисак Л.С. не допустив бригаду Жмеринської дільниці СО «Шаргородські ЕМ» для обстеження та можливого ремонту електроустановки споживача ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Попереднім обстеженням встановлено, що електрообладнання працює в штатному режимі без зауважень (а.с.6).

З копії відповіді Жмеринської дільниці СО «Шаргородські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» від 22.10.2019 №СО/75/53-402, на звернення скаргу ОСОБА_1 від 10.10.2019 вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено, що розподіл електричної енергії до його будинку здійснює СО «Шаргородські ЕМ», а постачальником електроенергії являється ТОВ «Енера Вінниця». Після допуску 10.10.2019 ОСОБА_1 бригади Шаргородських ЕМ до електроустановки електропостачання до його будинку було відновлено (а.с.7).

Згідно копії квитанції ТОВ «Енера Вінниця» за розрахунковий період з 01.10.2019 по 01.11.2019 обсяг спожитої електроенергії за о/р НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) склав 1690 кВт на суму 2770,20 грн., з яких 54,00 грн. заборгованість на 01.10.2019, а 1295,89 грн. послуги з розподілу електричної енергії (а.с.10).

Відповідно до копій довідок Жмеринського об`єднаного управління ПФУ від 09.01.2019 №140/02-3-25 та від 23.08.2019 №915/02-7-19 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком (а.с.15, 16).

Відповідно до копії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 №429 ТОВ «Енера Вінниця» () видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам (а.с.42-44).

Згідно копії довідки ТОВ «Енера Вінниця» про споживання за період з 01.2019 по 12.2019 ( о/р 20360553) заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 складає 7934,16 грн., разом з тим ОСОБА_1 сплатив за відповідний період за спожиту електроенергію 04.03.2019 9,00 грн.; 01.04.2019 35,00 грн.; 03.06.2019 35,00 грн.; 04.07.2019 45,00 грн.; 14.08.2019 35,00 грн.; 18.10.2019 45,00 грн.; 15.11.2019 45,00 грн. (а.с.46).

Згідно копії довідки ТОВ «Енера Вінниця» про споживання за період з 01.2019 по 04.2020 ( о/р 20360553) заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.04.2020 складає 29648,64 грн., разом з тим ОСОБА_1 сплатив за відповідний період за спожиту електроенергію 04.03.2019 9,00 грн.; 01.04.2019 35,00 грн.; 03.06.2019 35,00 грн.; 04.07.2019 45,00 грн.; 14.08.2019 35,00 грн.; 18.10.2019 45,00 грн.; 15.11.2019 45,00 грн. (а.с.209).

Згідно копії листа Жмеринської дільниці СО «Шаргородські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго», ксерокопій конверту, довідки Укрпошти та квитанції від 16.12.2019 ОСОБА_1 надсилався рекомендований лист з двома примірниками договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який було повернено відправнику через інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.81, 82).

Згідно копії квитанції ТОВ «Енера Вінниця» за розрахунковий період з 01.11.2019 по 01.12.2019 обсяг спожитої електроенергії за о/р НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) склав 3147 кВт на суму 7934,16 грн., з яких 2770,20 грн. заборгованість на 01.11.2019, а 2413,12 грн. послуги з розподілу електричної енергії (а.с.117).

Згідно квитанції ТОВ «Енера Вінниця» за розрахунковий період з 01.12.2019 по 27.12.2019 обсяг спожитої електроенергії за о/р НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) склав 4060 кВт на суму 14676,96 грн., з яких 7934,16 грн. заборгованість на 01.12.2019, а 3113,21 грн. послуги з розподілу електричної енергії (а.с.118, 119).

Згідно квитанції ТОВ «Енера Вінниця» за розрахунковий період з 01.03.2020 по 01.04.2020 обсяг спожитої електроенергії за о/р НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) склав 1671 кВт на суму 29648,64 грн., з яких 26919,36 грн. заборгованість на 01.03.2020, а 1281,32 грн. послуги з розподілу електричної енергії (а.с.207).

З копії заяви ОСОБА_1 від 10.10.2019, адресованої начальнику Жмеринської дільниці Носачу О.М., ОСОБА_1 просить зареєструвати його будинок, як тимчасового не проживаючий, та проводити розрахунок 1 раз на 3 місяці (а.с.121).

Відповідно до відповіді начальника Жмеринського ЦВП Одороба О.А. від 14.02.2020 №10-01-42 усі листи, які надходили на ім`я ОСОБА_1 протягом грудня 2019 січня 2020 повернуті на зворотну адресу за відсутністю адресата (а.с.124).

З копії відповіді СО «Шаргородські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» від 04.02.2020 №СО/75/83 вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено, що у відповідності до п.2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт, у зв`язку з чим вимагають невідкладно надати відповідь чи дійсно він бажає розірвати договір про надання послуг з розподілу електричної енергії до якого приєднався шляхом підписання, шляхом споживання електроенергії та шляхом оплати рахунків (а.с.125).

З листа-вимоги ТОВ «Енера Вінниця» №373/2020 від 20.02.2020 вбачається, що між постачальником в особі ТОВ «Енера Вінниця» та споживачем ОСОБА_1 укладено договір постачання електричної енергії №20360553. На момент звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом за ним рахувалась заборгованість зі сплати спожитої електричної енергії в розмірі 21965,76 грн., яку йому пропонувалося погасити у 5-ти денний термін з моменту отримання вимоги (а.с.126).

Згідно попередження про припинення (обмеження) постачання електричної енергії за заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію №15-4268 від 20.01.2020, ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що він не погасив заборгованість за жовтень-листопад 2020 року в сумі 7934,16 грн. попереджено про припинення енергопостачання 03.02.2020. Крім того, з даного попередження також вбачається, що ОСОБА_1 за жовтень-листопад 2020 року нараховано за спожиту електричну енергію 8183,16 грн., частину якої в розмірі 249,00 грн. він сплатив (а.с.127).

З акту технічного огляду ТП-107, Л-2 с.Сербинівці від 21.01.2020 з фотоматеріалами, складеного комісійно за участі старшого майстра ОСОБА_3 , інженера обчислювально-розрахункової групи ОСОБА_4 , водія ОСОБА_5 , голови Сербинівської сільської ради Лисак Л.С. вбачається, що при проведенні огляду точки обліку № лічильника 0291088, яка належить ОСОБА_1 та знаходиться в АДРЕСА_1 , яка знаходиться на ТП-107, Л-2 було зафіксовано показник 019656. Лічильник опломбований оператором розподілу системи №22135393, пломба повірки 08ІV. Від лічильника відходить кабельна лінія від якої заживлений один споживач ОСОБА_1 . На всіх трьох фазах є навантаження. Напруга на виході становила АО-240В, ВО-240В, СО-239В. Під час огляду споживач ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання (а.с.152-162).

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.4, 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» №2019-VІІІ від 13.04.2017 учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів: про надання послуг з розподілу, про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, тощо (ч.1 ст.4 цього Закону).

Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором (ч.4 ст.46 цього Закону).

Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником (ч.1, 2 ст.56 цього Закону).

Побутові споживачі та малі непобутові споживачі мають право на отримання універсальних послуг відповідно до цього Закону. Споживач з-поміж іншого зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії (ч.2, 3 ст.58 цього Закону).

З метою забезпечення захисту прав споживачів учасники ринку не застосовують недобросовісні методи конкуренції до споживача. Положення та умови договорів зі споживачами мають бути прозорими та доступними для розуміння.

Постачання електричної енергії здійснюється на недискримінаційних засадах.

Відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", "Про захист економічної конкуренції", іншими нормативно-правовими актами (ст.60 цього Закону)

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч.4 ст.63 цього Закону).

Упродовж трьох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання;

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 4, 5 ч.13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону).

Відповідно до умов Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (п.2 Постанови).

Операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п.4 Постанови).

До укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

До укладення договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії відповідно до Правил відносини між ОСР/ОСП та споживачем щодо розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії регулюються договорами про постачання електричної енергії та договорами про технічне забезпечення електропостачання споживача між основним споживачем та субспоживачем.

В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію (п.6 Постанови).

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (п.7 Постанови).

Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 точка розподілу електричної енергії встановлюється на межі балансової належності (п. 2.2. Правил).

На роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.

Для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, цих Правил та проектних рішень.

Планова заміна, у тому числі на виконання вимог нормативно-правових актів, технічна підтримка та обслуговування розрахункових засобів вимірювальної техніки електричної енергії здійснюються їх власником господарським або підрядним способом або постачальником послуг комерційного обліку відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку, який укладається між споживачем та постачальником послуг комерційного обліку відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Непланова заміна, ремонт розрахункових засобів вимірювальної техніки здійснюється постачальником послуг комерційного обліку за рахунок учасника роздрібного ринку, на вимогу (за ініціативою) якого здійснюється непланова заміна, ремонт розрахункового засобу вимірювальної техніки.

У разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.

Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку.

На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування.

За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

Послуги з облаштування вузла обліку електроустановки або реконструкції вузла обліку надаються споживачу постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку та Кодексу комерційного обліку.

Надання споживачу замовлених ним послуг з облаштування вузла обліку або реконструкції вузла обліку електричної енергії здійснюється за рахунок споживача.

У разі розділення обліку електричної енергії оплата послуг облаштування вузла обліку або реконструкції вузла (вузлів) обліку електричної енергії здійснюється за рахунок осіб, з ініціативи яких проводиться відповідне розділення.

У разі звернення побутового споживача до постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи), який надає такому споживачу послуги комерційного обліку, із заявою щодо встановлення або заміни засобу вимірювальної техніки (реконструкції вузла обліку), який відповідає вимогам нормативних документів, постачальник послуг комерційного обліку надає такому побутовому споживачу замовлені ним послуги протягом 7 робочих днів від дня оплати побутовим споживачем вартості цих послуг (п.2.3. Правил).

Згідно ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Згідно положень ст.ст. 641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим

В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2001 між ОСОБА_1 , АТ «Віннцяобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця» виникли договірні зобов`язання, які регулюються цивільним законодавством України, Законом України «Про ринок електричної енергії» №2019-VІІІ від 13.04.2017, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018. АТ «Вінницяобленерго» з 01.01.2019 надавало ОСОБА_1 послуги з розподілу електричної енергії, а ТОВ «Енера Вінниця» з 01.01.2019 постачало ОСОБА_1 електричну енергію, на умовах та у спосіб визначений чинним законодавством України. При цьому ОСОБА_1 надсилалися пропозиції від АТ «Вінницяобленерго» щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Разом з тим, ОСОБА_1 користувався до моменту звернення з цим позовом до суду та продовжує користуватися до даного часу послугами АТ «Вінницьобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця» з розподілу та постачання електричної енергії. Попри те, що ОСОБА_1 до даного часу не уклав договорів про надання послуг з розподілу та про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, фактично він, як споживач, приєднався до умов договору постачання універсальних послуг шляхом вчинення дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема фактично споживаючи електричну енергію та частково сплативши 04.03.2019, 01.04.2019. 03.06.2019, 04.07.2019, 14.08.2019, 18.10.2019, 15.11.2019 рахунки за надані йому відповідні послуги. Станом на 01.04.2020 у ОСОБА_1 перед ТОВ «Енера Вінниця» рахується заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 29648,64 грн. Доказів припинення 09.10.2019 ОСОБА_1 електропостачання та відсутності у нього електрообладнання, згідно акта від 01.12.2010, в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим його посилання на порушення його прав, охоронюваних Законом України «Про захист прав споживачів» не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. Тому, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині визнання протиправною та незаконною бездіяльності відповідачів при невиконанні ними Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018; про визнання відсутності укладеного нового договору між сторонами, відсутності споживання електроенергії споживачем, відсутності сплати рахунків за спожиту електроенергію; про визнання, що згідно ч.6 постанови НКРЕКП відношення між сторонами регулюються як до підписання нового договору та і після підписання нового договору старим договором на користування електроенергії від 20.03.2001 за №20360553; про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо перерахування споживачу заборгованості електроенергії з жовтня 2019 року; про стягнення з відповідачів суми недовідпущеної електроенергії споживачу згідно квитанцій відповідачів про заборгованість з жовтня 2019 року; про зобов`язання відповідачів встановити електрообладнання споживачу згідно акта від 01.12.2010 року.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неналежною якістю продукції та обслуговування, внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) тощо, відповідно до закону.

Однак, обґрунтовуючи позовні вимоги, в частині моральної шкоди, позивач, окрім положень Закону України «Про захист прав споживачів», також посилається та обґрунтовує свої вимоги загальними положеннями про відшкодування шкоди, визначеними Цивільним кодексом України.

Положеннями частин першої-третьої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пунктів 3 4, 5, 10, 14 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи вказані норми права, слід дійти висновку, що відшкодування моральної шкоди можливе внаслідок порушення прав особи, тобто має бути причинно-наслідковий зв`язок між порушенням прав особи та правом на відшкодування моральної шкоди.

Позивач вважає, що у зв`язку з відсутністю у нього електричного обладнання, а саме у зв`язку з переміщенням приладів обліку електричної енергії від його будинку до підстанції, а також припинення відповідачами постачання електричної енергії до його будинку йому спричинена моральна шкода, яка полягає в його похилому віці. Моральну шкоду він оцінив у розмірі 200000 грн.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Оскільки для виникнення зобов`язання по відшкодуванню шкоди необхідна наявність протиправних дій чи бездіяльності зі сторони іншого учасника правовідносин, наявність факту шкоди, а також причинного зв`язку між такими діями та шкодою, то такі обставини підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача (ст.ст. 12, 81 ЦПК України), позивач повинен надати докази як на підтвердження порушення його прав та інтересів, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою, а із матеріалів справи не вбачається настання негативних явищ в житті позивача на які він посилається, як на підставу стягнення на його користь моральної шкоди, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню також.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5,16,22,23,60,610,633,634,641,642,1167 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про ринок електричної енергії», керуючись ст.ст.6-13,81,141,258,259,263,264,265, ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде проголошений 22.12.2020 року о 16.00 год.

Суддя Порощук П.П.