Справа № 234/7847/20
Провадження № 2/234/2471/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Антонюка Д.І., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи з дня подання даного позову до суду; відкликати виконавчий лист виданий 20.06.2018 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів з Краматорського міського відділу ДВС Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків); стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що з 25.11.2003 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.10.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 , який після розірвання шлюбу, за їх спільною згодою, проживав разом із відповідачкою. Рішенням Краматорського міського суду від 20.06.2018 року з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи з 12.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В червні 2019 року син вирішив змінити місце поживання та з того часу проживає разом з ним і перебуває на його утриманні, у зв`язку з чим на теперішній час стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина є недоцільним та безпідставним.

З свого боку, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку з чим він вимушений це робити в судовому порядку та вважає, що розумним, реальним та достатнім розміром аліментів буде 1/4 частина від заробітку ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив позов задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у зв`язку із їх безпідставністю, не заперечувала той факт, що з червня 2019 року син ОСОБА_5 проживає разом із батьком, але вона не припиняла утримувати сина матеріально, забезпечувати одягом, сплачувати послуги репетиторів та піклувалася про його культурний розвиток і відпочинок.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2003 року, який розірвано рішенням Краматорського міського суду від 17.10.2014 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Краматорського міського суду від 20.06.2018 року з позивача на користь відповідачки на утримання сина було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його (заробітку) доходу щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частинами 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.

За змістом ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК ).

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Частиною 3 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).

При розгляді справи на підставі наявних у ній доказів судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідачка ОСОБА_2 за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків із утримання неповнолітньої дитини, яка проживає на теперішній час із позивачем ОСОБА_1 ..

Згідно частини 2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В судовому засідання сторони не заперечували, що з червня 2019 року неповнолітній ОСОБА_6 , який досяг чотирнадцятирічного віку, самостійно визначив місце свого проживання разом із батьком ОСОБА_1 ..

Крім того, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечував обставин, що відповідач регулярно сплачує послуги репетитора для сина та забезпечує його одягом.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Тому, при вирішенні питання стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, її права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Так як після стягнення з позивача аліментів на утримання дитини обставини, що впливали на їх призначення змінилися, місце проживання дитини було визначено з батьком, суд вважає за необхідне припинити стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини та стягнути з неї на його користь аліменти на утримання дитини.

Вирішуючи питання розміру аліментів, які слід стягнути з відповідачки на користь позивача на утримання дитини, суд враховує обставини визначені ст.182 СК України, та добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову або подання заяви про видачу судового наказу. Позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення аліментів 19.05.2020, отже стягнення аліментів має здійснюватися саме із зазначеної дати.

Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачки судовий збір на користь позивача та держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи з 19.05.2020 року та відкликати виконавчий лист виданий 20.06.2018 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів з Краматорського міського відділу ДВС Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на користь Держави Україна судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 копійок за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.

Суддя Краматорського міського суду В. О. Заборський