Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №295/10529/20за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Кредит», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2020 року, яка постановлена суддею Лєдньовим Д.М. у м.Житомирі

встановив:

У вересні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1807 від 25.06.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Кредит» (далі ТОВ «Профіт Кредит») заборгованості за кредитним договором в розмірі 16092,37 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2020 року дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира. Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки позивач, з урахуванням положень п.12 ст.28 ЦПК України, реалізувала надане їй право на звернення з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за місцем його виконання, яким, з урахуванням положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», є місце проживання, перебування боржника або місцезнаходження його майна. Місцем проживання позивача, зареєстрованим в установленому законом порядку, є АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Богунського районного суду м. Житомира.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Передаючи справу на розгляд іншого суду, суд першої інстанції виходив із того, що заява подана з порушенням вимог ч.12 ст. 28 ЦПК України, оскільки відсутні підстави для подання позову за місцем проживання позивача, враховуючи, що виконання виконавчого напису нотаріуса здійснюється за виконавчим округом м. Києва. У зв`язку з чим, позов відповідно до ст. 27 ЦПК України має бути поданий за місцезнаходженням відповідачаТОВ «Профіт Кредит».

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1807 від 25.06.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Профіт Кредит» заборгованості за кредитним договором №014/ZB8FIE/3/001 від 19.04.2013 в розмірі 16092,37 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Діною Вікторівною відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису № 1807 від 25.06.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Профіт Кредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 16092,37 грн.

За положеннями ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходженням відповідача ТОВ «Профіт Кредит» є м. Київ, вул. Ярославів Вал,13/2-Б, офіс 2.

Однак статтею 28 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Відповідно до ч.12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

У даній справі позивач використала належне їй право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернулася до Богунського районного суду м. Житомира за місцем реєстрації свого проживання у Богунському районі м. Житомира.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями (Постанова КЦС ВС від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19).

Як встановлено під час розгляду справи позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, тобто за місцем проживання позивача, що відповідає ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.12 ст. 28 ЦПК України.

Однак, суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про непідсудність даної справи Богунському районному суду м.Житомира.

Разом з тим, під час розгляду справи було встановлено, що ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2020 року цивільна справа №295/10529/20за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Кредит», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - прийнята до розгляду і у справі відкрито провадження. Крім того, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по суті на 18 січня 2021 року об 11 год 30 хв (а.с.21,22).

Статтею 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Із системного аналізу викладених норм процесуального права вбачається, що справа, надіслана в установленому порядку від одного суду до іншого суду в межах України, повинна бути прийнята судом, до якого вона була спрямована для розгляду. Недопустимість спору про підсудність означає, що суд, який відкрив провадження у справі, після того, як справа йому була передана за підсудністю від іншого суду, не має права передавати дану справу для розгляду до іншого суду, навіть якщо в процесі розгляду буде встановлено, що вона непідсудна даному суду.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи відкриття провадження у дані справі Шевченківським районним судом м. Києва, а також ту обставину, що спори про підсудність між судами не допускаються, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2020 року та передачі справи для продовження розгляду до вказаного суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді