Провадження № 2/337/2070/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.Б.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилатий» , ОСОБА_2 , третя особа : Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та встановлення юридичного факту ,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин,що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є племінницею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати в порядку спадкування за законом після смерті рідного дядька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на кімнату №8 площею 10,7 кв.м. в квартирі житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 47,38 кв.м., корисна площа 46,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , в загальному користуванні коридор №1 площею 7,10 кв.м., туалет №3 1,0 кв.м., ванна кімната №4 2,0 кв.м., кухня №5- 6,6 кв.м., комори 0,4; 0,3; 0,2 кв.м.

Позов обґрунтовує тим, що вона як спадкоємець п`ятої черги за законом в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька. Однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку з цим вона не може в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадкове майно, яке набула правомірно.

Ухвалою суду від 23.10.2020 р. відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання 20 листопада 2020 р. на 10-30 год.

Ухвалою суду від 11.12.2020 р. закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 24грудня 2020р.на 09год.30хв.

В судове засідання позивачка та її представник не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСББ «Крилатий» в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає.

Третя особа - приватний нотаріус ЗМНО Корнієнко Я.С. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін та третьої особи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Суд встановив, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , про що 30 січня 2020 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зроблено відповідний актовий запис №149.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому при житті майно, до складу якого входить кімната №8 площею 10,7 кв.м. в квартирі житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 47,38 кв.м., корисна площа 46,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно матеріалів спадкової справи позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ЗМНО Корнієнко Я.С. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті дядька ОСОБА_3 .

Згідно постанови від 10.09.2020р. №493/02-31 нотаріусом Корнієнко Я.С. відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем.

Квартира АДРЕСА_2 розташована в будинку ОСББ «Крилатий» до реорганізації житлово-будівельний кооператив «Крилатий». Квартира була надана ОСОБА_3 , як члену ЖБК, згідно ордеру №83 від 06.12.1973р., який виданий на підставі рішення МВК №115 від 11.03.1971р. Пай за квартиру був сплачений ним у квітні 1971 року, що підтверджується довідкою ОСББ «Крилатий» №20/15 від 02.07.2020р.

Згідно протоколу ЖБК «Крилатий» №30 від 10.04.1990р. відповідно до рішення Ленінського районного народного суду м.Запоріжжя від 23.01.1981р. справа №2-263 був проведений розподіл паю та квартири в ЖБК «Крилатий» за адресою: АДРЕСА_1 . За ОСОБА_4 була закріплена кімната 18,2 кв.м., за ОСОБА_3 кімната розміром 10,7кв.м. Підсобні приміщення залишені в загальному користуванні. Рішенням Ленінської районної Ради народних депутатів від 11.05.1990р. затверджено рішення зборів ЖБК «Крилатий» від 10.04.1990р., протокол №30.

ОСОБА_5 зареєструвала право власності на кімнату № НОМЕР_2 площею 18,2 кв.м. в квартирі житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 46,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі довідки ЖБК «Крилатий» від 2.11.1994р. №20, в ОП ЗМБТІ 2.12.1994р., що підтверджується реєстраційним посвідченням. ОСОБА_3 , правовстановлюючі документи на кімнату №8 площею 10,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 не отримав.

Згідно зі ст. 15 Закону УРСР від 7 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність» (набрав чинності з 15 квітня 1991 року, втратив чинність згідно із Законом України від 27 квітня 2007 року № 997-V з 20.06.07р.) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до п. 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» від 26 березня1991 року положення статті 15 Закону УкраїнськоїРСР «Про власність» застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.

Аналогічні підстави набуття права власності на квартиру членом житлово-будівельного кооперативу також визначені ст. 384 ч.3 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року. Згідно зі ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником, тобто ОСОБА_3 , як член Кооперативу, є власником кімнати №8 площею 10,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Щодо факту родинних стосунків зі спадкодавцем, згідно довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 15.04.2020р. №Г-37-2020 актовий запис про народження ОСОБА_6 відсутній. Відповідно до довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 25.03.2020р. №Г-37-2020 документи за 1926-1927 рр. збережені частково. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 рідни брати, що непрямо підтверджується тим що в них прізвище та по батькові однакові.Згідно свідоцтва серії НОМЕР_3 про народження ОСОБА_7 батьком записаний ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу її прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 .Факт родинних стосунків непрямо підтверджується самим фактом відкритого володіння заявником документами, що стосуються життя ОСОБА_3 , його смерті, поховання.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. (ст.1258 ЦК України).

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, суд виходить з того, що відповідачі повністю визнали позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка ОСОБА_1 правомірно набула право на спадкове майно, яке залишилось після смерті її дядька ОСОБА_3 . Позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, однак не може отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином - постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

В той же час, відсутність правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить їм з моменту відкриття спадщини.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивачка позбавлена можливості в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті її дядька, чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно. Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись: ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 15,16,76-82, 89, 211, 247, 258,263-265 ЦПК України , ст.ст.15, 16, 316, 321, 328, 368, 384, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилатий» , ОСОБА_2 , третя особа : Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та встановлення юридичного факту задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , є племінницею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на кімнату №8 площею 10,7 кв.м. в квартирі житловою площею 28,9 кв.м. , загальною площею 47,38 кв.м., корисна площа 46,5 кв.м., що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В загальному користуванні залишити коридор №1, площею 7,10 кв.м., туалет №3 -1,0 кв.м., ванну кімнату №4 2,0 кв.м., кухню №5 6,6 кв.м., комори 0,4; 0,3; 0,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.12.2020 року.

Суддя С.А. Ширіна

24.12.2020