Провадження №2/523/5160/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченко В.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до директора магазину «Таврія - В» ОСОБА_2 , представника ПАТ «Безлюдівський м`ясокомбінат» Харламової Ілони, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла вищевказана позовна заява. До заяви додано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору посилаючись на категорію справи трудовий спір та положення п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Предметом позову є поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди з відповідача 1 500000 грн. моральної шкоди та з відповідача 2 100000 грн. моральної шкоди.

Ознайомившись із даною позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору та залишення позовної заяви без руху, через не відповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- не дотримано вимоги ч. 2 та ч. 5 ст. 95 ЦПК України, якою встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом;

- не визначено відповідачів відповідно до ч.2 ст.48 ЦПК України та не виконані вимоги п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України;

- не надано доказів наявності пільг щодо сплати судового збору та не сплачено судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди визначеної в грошовому еквіваленті.

Вимогами ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Додані до позовної заяви копії документів не посвідчені належним чином відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55, відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії (на копіях відсутній запис «Згідно з оригіналом», її ініціали та прізвище, собистого підпису особи, яка засвідчує копію а також дати засвідчення копії).

Відповідно до ч.2 ст.48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Щодо сплати судового збору:

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з цим, у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Таким чином, позивач відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак не звільнений за вимогами про стягнення моральної шкоди, та повинен сплачувати судовий збір, як за позовну вимогу майнового характеру, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі (що узгоджується із правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року № 61-23674св18).

Також, згідно п.10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити крім іншого підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Проте таких підтверджень позивачем до матеріалів справи не додано.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є вимогою майнового характеру, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі (постанова Верховного Суду від 28.11.2018 року по справі 761/11472/15-ц).

Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи заявлену вимогу у 600000 грн., позивач повинен сплатити 6000,00 грн. судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір» суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до директора магазину «Таврія - В» ОСОБА_2 , представника ПАТ «Безлюдівський м`ясокомбінат» Харламової Ілони, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя