Справа № 944/4024/20
Провадження №2/944/1478/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.12.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2020 року по 22 вересня 2020 року, у розмірі 3479, 64 грн та суму заборгованості по аліментах у розмірі 10700, 00 грн, яку в подальшому уточнила, та остаточно просила стягнути 12 138, 00 грн.

На обґрунтування позову зазначає, що на рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2017 року стягуються аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 у розмірі 677, 50 грн. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області вказаний розмірі аліментів змінено на 1626, 00 грн. Позивач зазначила, що відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів належним чином не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого у нього станом на 22 вересня 2020 року виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 12138, 00 грн. Нею було проведено розрахунок пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за період з березня 2020 року по вересень 2020 року розмір якої становить 3479, 64 грн.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 29 вересня 2020 року подала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з відповідача 12 138, 00 грн заборгованості по аліментах.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2020 року вирішено проводити заочний розгляд справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі батьки зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

21 березня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією рішення Пустомитівського районного суду Львівської області.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2019 року змінено розмір аліментів визначений рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2017 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1626, 00 грн.

Постановами державним виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Карпи Р.П. від 14 липня 2020 року у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 вимог виконавчого листа № 460/5236/18 від 12 квітня 2019 року відносно нього встановлено тимчасові обмеження, а саме: у праві полювання, користування вогнепальною мисливськю, пневматичною та охолощеною зброєю, праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження № 58932852 від 22 вересня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 станом на 22 вересня 2020 року становить 12 138,00 грн.

Даний розрахунок складено державним виконавцем Карпою Р.П. відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюється.

Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

Жодних належних та допустимих доказів про відсутність вини у виникненні заборгованості по аліментам або відсутності в нього заборгованості зі сплати аліментів перед позивачем відповідачем не надано. Розрахунок заборгованості відповідач також не оспорив.

Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів за період з березня 2020 року до вересня 2020 року включно підтверджується належними доказами розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд дійшов до висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Також оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст. 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц та у справі від 03 квітня 2019 року№ 333/6020/16-ц.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Суд погоджується з розрахунком пені, поданим позивачем ОСОБА_1 , відповідно до якого розмір пені становить 3 479, 64 грн, що не перевищує 100 % заборгованості по аліментам, яка виникла за період з березня 2020 року до вересня 2020 року, такий розмір є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, зважаючи на наведене вище, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 12 138, 00 грн позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів. Однак, суд дійшов до висновку про те, що доводи позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам не відповідають обставинам справи та нормам закону.

Згідно з ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження» і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного суду України у справі № 6-850св17.

Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах у розмірі 12 138, 00 грн в даному випадку сторонами не оспорюється, а тому не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

Оскільки стягнення заборгованості по аліментам, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст. ст. 194-195 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 180, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 267, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2020 року до вересня 2020 року у розмірі 3479 (три тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 64 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 28 грудня 2020 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), адреса місцезнаходження: Львівська область, Яворівський район, м. Яворів, вул. Львівська, 2.

Суддя Д.Б. Поворозник