печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судових засідань - Шевченко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про скасування нарахованої заборгованості зі сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа № 757/49224/19-ц за позовом ОСОБА_2 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про скасування нарахованої заборгованості зі сплати аліментів.

19.11.2019 року представник позивача ОСОБА_1 , звернувся до Печерського районного суду із заявою, в якій просить зупинити дію постанови старшого Державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Левіцького Тимофія Костянтиновича від 17.07.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Заборонити вчиняти певну дію, а саме заборонити відповідача проводити стягнення грошових коштів з заробітної плати позивача - ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів, що є предметом судового розгляду. Зобов`язати вчинити певну дію, а саме відповідача видалити відомості про ОСОБА_2 з єдиного реєстру боржників. В обґрунтування заяви зазначив, що стягнення з позивача грошових коштів проводиться в рахунок погашення спірної заборгованості, відомості про позивача внесено до реєстру боржників завчасно, до вирішення спору по суті, у зв`язку з чим він звернувся до суду, за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши предмет та підстави пред`явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Як вбачається змісту заяви про забезпечення позову, з вересня 2019 на підставі постанови старшого Державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Левіцького Тимофія Костянтиновича від 17.07.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з позивача проводиться щомісячне отримання в розмірі 20 % в рахунок погашення спірної заборгованості, яка є предметом даного цивільного позову. Також 11.10.2019 року державним виконавцем щодо позивача було внесено відомості до єдиного реєстру боржників, не враховуючи те, що спір про стягнення заборгованості не вирішено по суті.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону заява позивача не містить належного обґрунтування припущення останнього про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення заявлених в позові вимог.

Крім того, відповідно до п. 6 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Наряду з вказаним слід зазначити, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпечення позову, проте дана вимога заявником не виконана.

Відтак, суду не надано даних, які б давали підстави стверджувати, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, заява задоволенню не підлягає.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача, представника позивача в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 13, 149-153, 258-261, 268, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи: ОСОБА_3 про скасування нарахованої заборгованості зі сплати аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Соколов