Дата документу 23.12.2020 Справа № 317/1208/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/1208/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/3671/20-2 Яркіна С.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвоката Гайдука Сергія Павловича на додаткове рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 листопада 2020 року у справі за заявою представника Нататлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвоката Гайдука Сергія Павловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача керівник Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області Рябоконь Анжела Анатоліївна, про визнання незаконним повністю та скасування розпорядження про звільнення від виконання обов`язків головного бухгалтера, поновлення на роботі, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача керівник Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області Рябоконь А.А., про визнання незаконним повністю та скасування розпорядження про звільнення від виконання обов`язків головного бухгалтера, поновлення на роботі, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2020 року провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду.

У жовтні 2020 року представник Наталівської сільської ради адвокат Гайдук С.П. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

В заяві зазначав, що закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: керівник Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області Рябоконь А.А., про визнання незаконним повністю та скасування розпорядження про звільнення від виконання обов`язків головного бухгалтера, поновлення на роботі, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, стягнення моральної шкоди, суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині витрат відповідача на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн.

Також зазначає, що крім того самим позивачем понесені витрати у зв`язку зі зверненнмя до суду.

Відтак питання про розподіл між сторонам судових витрат є актуальним.

З цих підстав просив суд ухвалити додаткове рішення про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету, тощо.

Додатковим рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 листопада 2020 року заяву задоволено частково.

Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізької області повернути судовий збір, сплачений на рахунок отримувача UA0008122, МФО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача: 38025393. Отримувач: УК у Запорізькому районі/Запорізькому районі/220301010, згідно з квитанцією № від 02.05.2020 року у сумі 840,80 грн. на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Решту вимог залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі представник Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвокат Гайдук С.П. зазначає, що додаткове рішення постановлено з порушенням та неправильним застосування норм процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні витрат на правову допомогу адвоката. Судом не враховано, що позивач звертаючись до суду з повозом достовірно знала, що спір підсудний адміністративним судам та підлягає розгляду за правилами КАС України. При цьому під час розгляду справи, відповідач був змушений понести реальні грошові витрати на правову допомогу адвоката, що обґрунтовує правомірність стягнення з позивача на користь відповідача судових витрати на правову допомогу адвоката. Закриваючи провадження у справі ухвалою суду, за результатами розгляду заяви щодо питання розподілу судових витрат, суд повинен був постановити додаткову ухвалу, а не додаткове рішення. Просить скасувати додаткове рішення та постановити нове судове рішення, яким стягнути витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн.

На зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала відзив у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення залишити без змін, посилаючись на те, що витрати позивач поніс у зв`язку з порушенням судом першої інстанції вимог процесуального права при вирішенні питання про прийняття її позову до розгляду, а не у зв`язку з її необґрунтованими діями чи зловживанням нею її процесуальними правами.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині компенсації здійсненних відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд першої інстанції виходив з того, що жодним доказом не підтверджено факт того, що дії позивача при поданні позову були необґрунтованими та безпідставними, а тому відсутні підстави для відшкодування судових витрат при закритті провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Стаття 141 ЦПК України регламентує розподіл витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За вимогами ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи по суті без ухвалення рішення суду.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розподіл судових витрат у разі закриття провадження у справі є правом суду, і передбачає доведення заявником факту зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або факту того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, між тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, вказані обставини заявником доведені не були, а посилання на розгляд інших справ між сторонами не доводить неправильності дій позивача, який має право на захист своїх порушених прав у обраний ним спосіб.

За матеріалами справи ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача керівник Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області Рябоконь А.А., про визнання незаконним повністю та скасування розпорядження про звільнення від виконання обов`язків головного бухгалтера, поновлення на роботі, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2020 року провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2020 року залишено без змін.

Слід зазначити, що саме по собі звернення та подання позову до суду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його суб`єктивне право, гарантоване ст.ст. 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя, незалежно від обґрунтованості позову.

За змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, представнику відповідача, згідно з процесуальним обов`язком доказування, необхідно було довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав наметі протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що звернення ОСОБА_1 до суду з позовом не свідчить про безпідставність та необґрунтованість її дій чи про зловживання позивачем своїми правами, а саме по собі подання до суду позову не може бути розцінено як необґрунтовані (неправильні) дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Таким чином відсутні підстави для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвоката Гайдука Сергія Павловича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 листопада 2020 року залишити без змін.

Дата складання повної постанови 28 грудня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко