Дата документу 23.12.2020 Справа № 331/4237/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4237/19 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/2765/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.09.2018р. при здійсненні працівниками позивача перевірки дотримання відповідачами вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, було виявлено факт порушення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вищевказаних Правил, що виразилося в споживанні електричної енергії без обліку, про що було складено акт № 00142604. Оскільки внаслідок споживання відповідачами електричної енергії без обліку ПАТ «Запоріжжяобленерго були заподіяні збитки на суму 206 771,62 гривень, а відповідачі добровільно розраховану на підставі акту суму збитків не сплатили,а також не сплатили додаткові витрати, пов`язані із проведенням експертизи лічильника, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за необліковану електроенергію в сумі 206 771,62 гривень, борг за надані додаткові послуги згідно з рахунком № 13159/30 від 27.09.2018 року в сумі 1801,63 гривень .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 206 771 гривні 62 копійок, борг за надані додаткові послуги згідно з рахунком № 13159/30 від 27.09.2018 року в сумі 1801 гривні 63 копійок, судовий збір в сумі 3 128 гривень 59 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги вказувала, що жодних дій, що могли призвести до зміни показів обліку електричної енергії лічильником, вони не вчиняли, а засіб обліку встановлювався працівниками позивача відповідно до технічних умов та був опломбований. Експертизою не встановлено пошкодження пломб на лічильнику, без чого неможливо втручання у лічильний механізм. Вважає, що експертизу проведено з порушенням, оскільки проведено не спеціалізованою організацією, якій надано таке право, а тому її висновки не можна брати до уваги як належні та допустимі докази у справі, та на підставі її висновків не можна нараховувати збитки у вигляді не облікованої електроенергії. Також вказує, що розмір не облікованої електричної енергії є завищеним, оскільки позивачем збільшено період нарахування до 2 737 днів замість 1096 днів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що всі вказані доводи не відповідають матеріалам справи та чинному законодавству. Розрахунок не облікованої електричної енергії ним здійснено за 1096 днів, а експертиза проведена у відповідності до вимог Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів. Просить в задоволенні скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, кожен з яких підтримав свою позицію, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

15.07.2014р. між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_2 було укладено договір № 522207142 про користування електричною енергією, за яким ОСОБА_2 зобов`язалася нести відповідальність за пошкодження приладу обліку чи пломб на ньому, якщо цей прилад обліку знаходиться на території споживача, при наявності документа, що підтверджує факт його пломбування.

06.02.2014р. за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено технічну перевірку та замінено прилад обліку, здійснено його опломбування, а 30.01.2015 р. було здійснено технічну перевірку приладу обліку, в ході якої жодних недоліків не виявлено, що встановлено актами про виконання робіт та збереження пломб від 06.02.2014р. та 30.01.2015р.

03.09.2018р. працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» у будинку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, яке полягає у здійсненні інших дій, що призвели до зміни показів засобу обліку, а саме, використання пристрою, вмонтованого в засіб обліку, що зупиняє лічильний механізм та дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Контролер під час контрольного огляду не мав можливості виявити дане порушення. Лічильник направлений на експертизу.

Порушення правил користування електричною енергією підтверджується наявним у справі актом № 00142604 від 03.09. 2018 року, який містить підписи трьох представників енергопостачальника із зазначенням характеру порушення .

Перевірка проводилася в присутності ОСОБА_1 , акт підписано споживачем, та один примірник акту вручений споживачу, про що є відповідна позначка.

У вказаному акті про порушення є підпис споживача ОСОБА_1 , яка зауважела, що не згодна з тим, що приміщення використувоється для здійснення комерційної діяльності, один примірник акту отримала.

Також, вказаний акт містить посилання на те, що при встановленні порушення працівниками відповідача було використано спеціальні технічні засоби, здійснена фотозйомка, а лічильник демонтовано та направлено на експертизу .

Згідно з актом № 142 експертизи лічильника від 20 вересня 2018 року, встановлено, що лічильник, який знятий на підставі акту № 00142604 від 03 вересня 2018 року, не придатний для експлуатації, цоколь лічильника має пошкодження, а саме запаяний прямокутний отвір, через який всередину було вмонтовано сторонній пристрій. При знятті кожуха всередині лічильника було виявлено стружку та сторонній пристрій, підключений в ланцюг живлення та ланцюг лічильного механізму, за допомогою якого є можливість зупиняти лічильний механізм. Вказана експертиза проведена в присутності споживача ОСОБА_1 .

Розгляд акту про порушення № 00142604 від 03 вересня 2018 року відбувся 27.09.2018 року.

Згідно протоколу засідання комісії з розгляду актів № 848 від 27.09.2018 року комісією прийнято рішення, що споживачем здійснено дії, що призвели до без- облікового споживання електричної енергії ( п. 3.1.3 Методики); виконати розрахунок за 3 роки згідно п. 8.26 ПРРЕЕ та п. 3.3 а) Методики; затвердити розрахунок в сумі 206 771,62 гривень за обсяг необлікованої електричної енергії у 128 297 КВт/год; споживачу необхідно сплатити вартість додаткових послуг 1801,63 гривень .

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 при розгляді комісією акту про порушення була присутня, що підтверджується її підписом в протоколі.

Встановивши всі вказані обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачів вартості не облікованої електричної енергії в сумі 206 771,62 грн., що стало наслідком їх втручання у лічильник, а також витрат з проведення експертизи лічильника в сумі 1801,63 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Мешкова І.А. наголошує на тому, що порушень з боку відповідачів не відбувалось, оскільки жодних втручань у лічильник ними не здійснювалось, а акт експертизи № 142 від 20 вересня 2018р. не може бути належним і допустимим доказом у зв`язку з проведенням експертизи неналежною установою, якою має бути лише спеціалізована установа (криміналістичний центр МВС, НДІСЕ тощо).

Між тим, ці доводи представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мешкової І.А. є помилковими з огляду на наступне.

Встановлено, що у відповідачів виявлено використання пристрою, вмонтованого в засіб обліку, що зупиняє лічильний механізм та дає змогу безобліково споживати електричну енергію.

Згідно з п. 5.5.5.8, п. 5.5.5.20 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

У випадку виявлення порушення ПРРЕЕ, які зафіксовані в акті № 00142604 від 03.09.2018р., а саме пункті 5.5.5.8, 5.5.5.20 інші дії споживача, що призвели до зміни показів засобу обліку, а саме, використання пристрою, вмонтованого в засіб обліку, що зупиняє лічильний механізм та дає змогу безобліково споживати електричну енергію, які контролер під час контрольного огляду не мав можливості виявити, лічильник направляється на експертизу.

Вказане унормовано пунктом 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. № 562, згідно з яким факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

До отримання енергопостачальником результатів експертизи ця Методика в частині нарахування обсягу та вартості не облікованої електроенергії не застосовується.

Обгрунтовуючи свої доводи про неправомірність акту № 142 проведеної у цій справі експертизи лічильника відповідачів, ОСОБА_1 посилалась на лист НКРЕ від 21.10.2013р. № 7312/26/47-13, у якому автор листа посилався на роз`яснення Держспоживстандарту від 15.02.2010р. № 1443/02-13, згідно з якими територіальні органи Держспоживстандарту проводять експертну повірку та надають висновок в акті проведення експертизи згідно Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії побутових споживачів тільки в частині щодо визначення фактичних метрологічних характеристик приладів обліку електроенергії.

У скарзі вказує, що відповідно до пункту 3 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою КМУ № 122 від 08.02.2006р., факти пошкодження приладів (систем) обліку, пломб на приладах, а також факти втручання в їх роботу, що призвели до заниження показань, встановлюються спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням Держспоживстандарту. Вказує, що відповідно до цього Порядку пошкодження приладів обліку, пломб, а також факти втручання в їх роботу здійснюється спеціалізованими організаціями в межах їх компетенції.

Апелянт вважає, що лише такими спеціалізованими організаціями, якими є відповідні експертні установи органів МВС та науково-дослідні інститути, можуть проводитись експертизи на предмет встановлення втручання у лічильник.

Проте колегія вважає, що апелянт неправильно трактує нормативну базу з цього питання, а також вибірково, з акцентом на свою користь, цитує вказані нормативні акти та роз`яснення.

Так, у пункті 3 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою КМУ № 122 від 08.02.2006р., не йдеться про експертизу, яка має проводитись спеціалізованими установами, як зазначає відповідач.

Цим пунктом вказаного нормативного акту визначається суб`єкт проведення перевірки фактів втручання у роботу засобів вимірювальної техніки, якими є спеціалізовані підприємства, які мають право на проведення відповідної перевірки, тобто саме підприємство відповідача в особі його працівників, які, встановивши такі факти, покликані скласти відповідний акт про порушення. Про проведення експертизи в цьому

пункті взагалі не зазначається.

Що стосується листа НКРЕ № 7312/26/47-13 від 21.10.2013р., то в ньому не міститься посилання на обов`язковість проведення експертизи пошкодженого лічильника лише та виключно експертною установою, а зазначено про альтернативу: або комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями.

До того ж, постанова № 1357 від 26.07.1999р., положення пункту 15 якої роз`яснювалось вказаним листом НКРЕ, втратила чинність 26.06.2018р., тобто до виявлення порушення у відповідача 03.09.2018р., і тому це лист не несе у справі будь-якого доказового значення.

Натомість, позивач базував свої дії на Положенні про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженому наказом Міністерства палива та енергетики України № 322 від 21.06.2003р., зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07.07.2003р. за № 565/7886.

Згідно з п. 1.2 вказаного Положення його застосування є обов`язковим для енергопостачальних організацій усіх форм власності та громадян.

Відповідно до п. 1.3.2 Положення, експертиза лічильника проводиться у разі наявності ознак порушення пломб чи підробки відтиску тавра територіального органу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики або енергопостачальника, втручання в лічильний механізм.

Пунктом 1.5 Положення передбачено, що проведення експертизи лічильників електричної енергії здійснюється комісією у складі представників енергопостачальника та територіального органу Держспоживстандарту.

Відповідно до пункту 2.9 Положення за результатами експертизи складається акт проведення експертизи лічильника електроенергії у трьох екземплярах, який підписується всіма членами комісії, а також споживачем (за його присутності). У разі відмови від підпису будь-якого з членів комісії чи споживача в Акті експертизи про це робиться відповідний запис.

Пунктом 4.1 Положення передбачено, що у разі незгоди споживача з висновками комісії він має право вирішувати спірні питання в установленому законодавством порядку. У цьому випадку перевірений лічильник з пристосуваннями заниження показань електричної енергії (у разі їх наявності) пломбується відповідно до п. 2.3 Положення і зберігається в енергопостачальника до кінця вирішення спірних питань.

Але, зі справи вбачається, що ОСОБА_1 , не погоджуючись з висновком акту експертизи, проведеної комісією енергопостачальника, будь-яких дій щодо подальшого дослідження лічильника спеціалізованою (експертною) установою не здійснювала, у справі призначити відповідну експертизу не просила.

З огляду на проведений вище аналіз вимог до експертного дослідження пошкодженого лічильника електричної енергії, колегія не вбачає будь-яких порушень з боку позивача, а проведене ним дослідження, за наслідками якого складено акт № 142 від 20.09.2018р., відповідає в повній мірі вимогам Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженому наказом Міністерства палива та енергетики України № 322 від 21.06.2003р., зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07.07.2003р. за № 565/7886.

Таким чином, акт № 142 від 20.09.2018р. експертизи пошкодженого лічильника відповідача є належним і допустимим доказом у справі, тому на його підставі з урахуванням затвердження акту про порушення № 00142604 від 03.09.2018р. рішенням комісії з розгляду актів позивач обґрунтовано визнав, що втручання відповідачів у роботу лічильника є підтвердженим.

В судовому засіданні представник позивача зазначав, що втручання у лічильний механізм відбулось у прихований спосіб, оскільки відбулось з боку задньої частини корпусу лічильника, якою він був закріплений до стіни, що було можливим виявити лише після зняття лічильника.

Згідно висновку акту № 142 від 20.09.2018р. експертного дослідження, лічильник заводський номер № 0716260, тип НОМЕР_1 визнано непридатним для подальшої експлуатації; заниження показів лічильника здійснювалось таким чином: цоколь лічильника має пошкодження, а саме, запаяний прямокутний отвір, через який всередину було вмонтовано сторонній пристрій; при знятті кожуху всередині лічильника було виявлено стружку та сторонній пристрій, підключений в ланцюг живлення та ланцюг лічильного механізму, за допомогою якого є наявною можливість зупиняти лічильний механізм ( а.с. 18-зворот).

Та відповідачі, наголошуючи на не вчиненні ними такого порушення, не спростували висновків експертизи, та не довели суду належними і допустимими доказами своїх заперечень проти вимог позивача.

Наступним доводом апеляційної скарги є те, що позивачем неправильно визначено суму вартості не облікованої електричної енергії, оскільки більш як вдвічі збільшено період нарахування: замість 1096 днів, нарахування здійснено за 2 737 днів.

З цього приводу колегія зазначає наступне.

Розмір відшкодування збитків, обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562.

Відповідно до пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог правил користування електричною енергією для населення, та в разі виявлення таких порушень: 1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому правилами користування електричною енергією для населення, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому правилами користування електричною енергією для населення, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів); 4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

Для порушення, встановленого у відповідачів, Методикою визначено здійснення розрахунку згідно з п. 3.3 а), тобто за три роки.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок збитків проведено з 03.09.2015р.по 03.09.2018р., оскільки на протязі вказаного часу працівниками відповідача проводився контрольний огляд приладу обліку, в той час як тільки 03.09.2018р.були виявлені порушення, коли при перевірці було використано спеціальні технічні засоби.

З наданого позивачем розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, по акту № 00142604 від 03.09.2018р., вбачається, що кількість днів нарахування визначено 1096 ( з 03.09.2015 по 03.09.2018); добовий обсяг споживання визначено у розмірі 140,976 кВт/год, оскільки електроенергія подавалась і на житлові приміщення, і на об`єкт підприємницької діяльності ( а.с. 19); загальний обсяг споживання за 3 роки становить 128 297 кВт/год.; сума вартості цього обсягу електроенергії становить 206 771,62 грн. ( а.с. 12).

Також позивачем надано цю суму з відрахуванням сплаченої відповідачами за цей період суми за спожиту та обліковану лічильником електроенергію.

Зазначаючи у скарзі, що період обрахування збитків позивача становить 2737 днів, апелянт помилився у розрахунку, оскільки підсумував графу 4 розрахунку, у якій показники мають інше значення кількість днів дії тарифу, який застосовується при розрахунку вартості електроенергії, в той час як на початку розрахунку зазначено, що кількість днів, за які обліковується недоврахована електроенергія становить 1096, у графах 2, 3 таблиці розрахунку відлік розпочато з 03.09.2015р. та закінчено 03.09.2018р., тобто рівно за 3 роки як і передбачено п. 3.3 а) Методики.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, а проаналізовані апеляційним судом визнані необгрунтованими, тому у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.