Справа № 466/6336/19 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/897/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:68
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Сеньків Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в кінцевій редакції позовних вимог якого просив стягнути з відповідачки на користь позивача 2 918 доларів 53 центи США, що є еквівалентним сумі 78 476 грн. 32 коп., яка становить 1/2 ринкової вартості автомобіля Сітроен Джампі, д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, що був спільною власністю подружжя на день його продажу 26.03.2019 року (в подальшому «спірний автомобіль»), а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що сторони даного спору з 16.04.2004 року по 20.12.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20.12.2017 року.

В шлюбі сторонами у грудні 2014 року було придбано спірний автомобіль, який був зареєстрованим на позивача та використовувався в інтересах сім`ї.

08.12.2016 року позивачем було оформлено нотаріально посвідчену довіреність на ім`я відповідачки на розпорядження спірним автомобілем, яким сторони спору за взаємною згодою користувалися разом.

Однак, після того, як у січні 2019 року позивач вдруге одружився, відповідачка у березні 2019 року шляхом укладення договору купівлі-продажу перереєструвала спірний автомобіль на іншу особу (а.с. 2-4, 164-165).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , суму в розмірі 2 918 доларів 53 центи США, що є еквівалентним сумі 78 476 грн. 32 коп., яка становить 1/2 ринкової вартості автомобіля Сітроен Джампі, д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, що був спільною власністю подружжя, на день його продажу 26.03.2019 року, згідно висновку товарознавчої експертизи.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 172-173).

Дане рішення оскаржила відповідачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити лише частково, а саме: стягнути з відповідачки на користь позивача «половину суми від реальної вартості автомобіля передбаченої договором купівлі-продажу, яка складає 2 490 доларів США, а в гривневому еквіваленті відповідно до курсу в день продажу автомобіля 66 949,00 грн.», покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що виданою позивачем на її ім`я довіреністю від 08.12.2016 року передбачено її право на укладення договору купівлі-продажу, «визначаючи умови цього договору на власний розсуд», а оскільки згідно договору купівлі-продажу автомобіля від 26.03.2019 року його було відчужено за 133 898 грн., то вважає, що суд вправі був стягнути з неї половину згаданої суми, а саме 66 949 грн., «а не ринкову вартість, оскільки Позивач самостійно наділив (відповідачку) правом визначати вартість спірного майна на власний розсуд» (а.с. 177-183).

Позивач ОСОБА_2 неодноразово подавав до суду клопотання про апеляційний розгляд справи у його відсутності (а.с. 208, 222, 229).

Відповідачка (апелянт) ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про апеляційний розгляд справи 19 жовтня 2020 року (а.с. 231-233), в судове засідання не з`явилася і про причини такої неявки суд не повідомила, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, стягнення з відповідачки в користь позивача саме 2 918 доларів 53 центів США (що є еквівалентним сумі 78 476 грн. 32 коп.) суд мотивував тим, що згадана сума коштів є 1/2 від суми 5 837 доларів 06 центів США, що (в свою чергу) є грошовим еквівалентом 156 952 грн. 64 коп. ринкової вартості спірного автомобіля, встановленої проведеною по справі судовою автотоварознавчою експертизою.

Колегія суддів вважає, що вищезгадані висновки зроблені з порушенням норм процесуального права та за неправильного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси (зокрема) фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (частина 1), і що у випадку, коли закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина 2).

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

Стаття 524 ЦК України визначає, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

Згідно зі статтею 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Аналіз вищезгаданих норм Конституції України та ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання, є національна валюта України гривня.

Згідно висновку проведеної по справі на клопотання позивача судової автотоварознавчої експертизи, вартість спірного автомобіля становить 156 952 грн. 64 коп. (а.с. 104-112). Тобто, експертом вартість спірного автомобіля визначено у національній валюті України гривні.

У договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 26.03.2019 року вартість продажу спірного автомобіля також визначено у національній валюті України гривні (а.с. 151-152).

В той же час, в Уточненні позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачки суму у доларах США без посилання на жодну норму матеріального чи процесуального права (а.с. 164-165), яка передбачає саме такий спосіб захисту виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті (вираженого - згідно вищезгаданих висновку експертизи та договору купівлі-продажу транспортного засобу у гривнях).

За вищенаведених обставин позовна вимога про виконання відповідачкою грошового зобов`язання у іноземній валюті (доларах США), є способом захисту, який суперечить вищезгаданим нормам закону, а тому не підлягала у такий спосіб до задоволення.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують (зокрема) заявлені вимоги чи заперечення (стаття 77);

- обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78).

В доводах позовної заяви міститься посилання на те, що відповідачка відчужила спірний автомобіль, скориставшись «наявною у неї генеральною довіреністю на машину», копію якої самим позивачем долучено до поданого ним позову (а.с. 14).

Як вбачається зі змісту згаданої довіреності, цією довіреністю сам позивач уповноважив відповідачку представляти його інтереси у всіх органах з питань (в тому числі) управління та розпорядження спірним автомобілем, для чого надав їй право «укладати договори … купівлі-продажу … та інші щодо виконання цієї довіреності, визначаючи умови цих договорів на власний розсуд» (а.с. 14).

За наведених обставин доводи позовної заяви стосовно того, що відповідачка «продала (спірний автомобіль) без мого відома і дозволу», а також стосовно того, що «ціна 4 000 … доларів США, за яку нібито був проданий (спірний автомобіль) є явно заниженою порівняно з ринковою», не заслуговують на увагу, оскільки позивач сам надав відповідачці право на визначення умов договорів пов`язаних зі спірним автомобілем «на власний розсуд» відповідачки.

Згідно Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 26.03.2019 року, спірний автомобіль відповідачкою було продано за 133 898 грн. (а.с. 151-152).

Ціна автомобіля є істотною умовою договору його купівлі-продажу і цей договір, ні в цілому, ні в частині ціни автомобіля, ніким не оспорювався та судом недійсним не визнавався, а відтак цей правочин є правомірним (стаття 204 ЦК України), а тому є належним та допустимим доказом по справі (ст.ст. 77, 78 ЦПК України) в частині встановлення суми коштів за які саме було відчужено спірний автомобіль.

Відтак, до стягнення з відповідачки на користь позивача в якості компенсації вартості 1/2 частки автомобіляпідлягає 66 949 грн.: як 50 % від вартості спірного автомобіля визначеної договором його купівлі-продажу від 26.03.2019 року у розмірі 133 898 грн.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1), і що суд апеляційної інстанції, у випадку зміни рішення або ухвалення нового, відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).

Матеріалами справи стверджується, що позивач в ході розгляду даної справи поніс 1 813 грн. 40 коп. судових витрат, а відповідачка 1 152 грн. 60 коп. судових витрат.

Судом задоволено 85,31 % від суми позовних вимог.

Відтак, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає також і 1 377 грн. 71 коп. понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2020 року скасуватита ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 66 949 грн. 00 коп. в якості компенсації вартості 1/2 частки автомобіля «Сітроен Джампі», д.н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску.

В задоволенні решти позовних відмог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 377 грн. 71 коп. судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 19 жовтня 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.