Провадження №6/311/96/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., секретар судового засідання Гончарова К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка заяву прокурора відділу Запорізької обласної обласної прокуратури Токмакової К.М. про виправлення помилок у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2020 року прокурор відділу Запорізької обласної обласної прокуратури Токмакова К.М. звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з заявою про виправлення помилок у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання. Заяву мотивую тим, що додатковою постановою Запорізького апеляційного суду від 20.08.2019 у справі №316/1196/18 задоволено заяву прокурора та постановлено компенсувати прокуратурі Запорізької області судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1145,73 грн. за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Василівським районним судом 28.08.2019 року видано виконавчий лист про компенсацію прокуратурі Запорізької області указаної суми. За виданим у цій справі виконавчим документом судом визначено, що «Рішення набрало законної сили 20.08.2018», «Термін пред`явлення документа до виконання 20.11.2018». Проте у цій частині у виконавчому листі допущено помилки, зважаючи на наступне. Згідно з положеннями статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Крім того, ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Зважаючи на вищевикладене, судом у виконавчому листі помилково зазначено дату набрання законної сили рішенням, на підставі якого видано виконавчий лист, а саме: 20.08.2018 замість дати прийняття судом відповідної додаткової постанови 20.08.2019. Відтак, і помилково обраховано тримісячний строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання - 20.11.2018 замість вірного 20.11.2019. Прокуратурою області, як стягувачем, заява про виконання судового рішення разом із виконавчим документом була подана вчасно, в межах тримісячного строку звернення рішення до виконання, а саме: 10.10.2019 за №05/1-2002-18, до визначеного на той час виконавчим документом боржника - Державної казначейської служби України та у Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845. Листом Державної казначейської служби України від 15.11.2019 року №5-08-08/19895 подані прокурором документи на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 скеровано до ГУ ДКСУ у Запорізькій області, яким у свою чергу їх направлено до Територіального управління державної судової

адміністрації України в Запорізькій області, про що прокуратуру області інформовано листом від 27.11.2019 року №13-08.3/8698. У подальшому Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Запорізькій області подані документи повернуто на адресу ГУ ДКСУ у Запорізькій області, яким у свою чергу повернуто до Державної казначейської служби України, про що прокуратуру області інформовано листом від 24.02.2020 року №13-08/1449. У подальшому Державною казначейською службою України листом від 19.02.2020 року №5-06-06/3571 подані документи (разом із виконавчим листом) повернуто прокуратурі області на підставі п.9 Порядку №845, як такі, що не підлягають виконанню органами Казначейства. Отже, органи Державної казначейської служби України зазначали, що, виконавчий лист не підлягає виконанню на підставі Порядку №845, а територіальний орган Державної судової адміністрації України не вважає за можливе виконати виконавчий документ на підставі постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 року. У той же час, жодних зауважень про наявність помилки у виконавчому листі щодо невірного визначення дати його видачі та строку пред`явлення виконавчого документа до виконання органами Державної казначейської служби України у вищевказаному листуванні не наводилось. Зважаючи на такі обставини та враховуючі, що судом у виконуваній додатковій постанові окреслено компенсувати прокуратурі області судовий збір, саме в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України, прокуратура області 31.03.2020 року звернулась до Запорізького апеляційного суду із заявою про роз`яснення абзацу 3 резолютивної частини додаткової постанови Запорізького апеляційного суду від 20.08.2019 у справі №316/1196/18 щодо компенсації прокуратурі Запорізької області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплаченого нею судового збору, наполягаючи на необхідності зазначення, який саме порядок, затверджений Кабінетом Міністрів України, мав на увазі суд, ухвалюючи це рішення. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.06.2020 Запорізьким апеляційним судом відмовлено у задоволенні заяви прокурора.

В судове засідання прокурор відділу обласної прокуратури не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як встановлено в судовому засіданні, додатковою постановою Запорізького апеляційного суду від 20.08.2019 року у справі №316/1196/18 задоволено заяву прокурора та постановлено компенсувати прокуратурі Запорізької області судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1145,73 грн. за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

28.08.2019 року Василівським районним судом видано виконавчий лист про компенсацію прокуратурі Запорізької області вказаної суми. За виданим у цій справі виконавчим документом судом визначено, що «Рішення набрало законної сили 20.08.2018», «Термін пред`явлення документа до виконання 20.11.2018».

Проте у цій частині у виконавчому листі допущено помилки, зважаючи на наступне.

Згідно з положеннями статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Крім того, ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Зважаючи на вищевикладене, судом у виконавчому листі помилково зазначено дату набрання законної сили рішенням, на підставі якого видано виконавчий лист, а саме: 20.08.2018 року замість дати прийняття судом відповідної додаткової постанови 20.08.2019 року. Відтак, і помилково обраховано тримісячний строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання - 20.11.2018 року замість вірного 20.11.2019 року.

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст.433 ЦПК питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст.12 даного Закону, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою області, як стягувачем, заява про виконання судового рішення разом із виконавчим документом була подана вчасно, в межах тримісячного строку звернення рішення до виконання, а саме: 10.10.2019 року за №05/1-2002-18, до визначеного на той час виконавчим документом боржника - Державної казначейської служби України та у Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Листом Державної казначейської служби України від 15.11.2019 року №5-08-08/19895 подані прокурором документи на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 скеровано до ГУ ДКСУ у Запорізькій області, яким у свою чергу їх направлено до Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області, про що прокуратуру області інформовано листом від 27.11.2019 року №13-08.3/8698.

У подальшому Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Запорізькій області подані документи повернуто на адресу ГУ ДКСУ у Запорізькій області, яким у свою чергу повернуто до Державної казначейської служби України, про що прокуратуру області інформовано листом від 24.02.2020 року №13-08/1449.

У подальшому Державною казначейською службою України листом від 19.02.2020 року №5-06-06/3571 подані документи (разом із виконавчим листом) повернуто прокуратурі області на підставі п.9 Порядку №845, як такі, що не підлягають виконанню органами Казначейства. Отже, органи Державної казначейської служби України зазначали, що, виконавчий лист не підлягає виконанню на підставі Порядку №845, а територіальний орган Державної судової адміністрації України не вважає за можливе виконати виконавчий документ на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006.

За таких обставин, суд вважає за необхідне заяву прокурора відділу Запорізької обласної обласної прокуратури Токмакової К.М. про виправлення помилок у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання задовольнити, та виправити допущену помилку у виконавчому листі, та поновити строк пред`явлення його до примусового виконання як пропущений з поважних причини.

На підставі викладеного, ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», п.17.4 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст.ст. 258-261,433 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву прокурора відділу Запорізької обласної обласної прокуратури Токмакової К.М. про виправлення помилок у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання задовольнити.

Виправити помилки у виконавчому листі, виданому Василівським районним судом Запорізької області 28.08.2019 року у справі №316/1196/18, про компенсацію прокуратурі Запорізької області судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, в розмірі 1145,73 грн. на рахунок держави у порядку, в встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме:

- дату набрання рішенням законної сили, замість «20.08.2018 року» вважати вірною «20.08.2019 року»;

-строк пред`явлення до виконання, замість «20.11.2018 року» вважати вірним «20.11.2019 року».

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Василівським районним судом Запорізької області 28.08.2019 року у справі №316/1196/18, про компенсацію прокуратурі Запорізької області судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, в розмірі 1145,73 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому

Кабінетом Міністрів України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова