РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2020 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Тордія Е.Н. секретар судових засідань Сергієнко В.С.

номер справи №637/1066/20 (2/637/326/20)

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

Участь у справі приймала позивач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні с.м.т. Шевченкове Харківської області цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до Шевченківскьої державної нотаріальної контори Харківскьої області про зняття заборони з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якої просить зняти заборону на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розташовану на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, накладену Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області за №3124177 19 квітня 2006 року на підставі повідомлення Шевченківського виробничого управління житлово-комунального господарства від 25 березня 1992 року, архівний документ №18.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та прохала задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4.9297 га з кадастровим номером :02:000:0203 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та квартира АДРЕСА_1 . Заповіту померлий не залишив, вона є єдиною спадкоємицею.

Нею в строк відповідно до положень ст.1270 Ццивільного кодексу України подано заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області. Під час підготовки документів для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті чоловіка було виявлено заборону на нерухоме майно що належало ОСОБА_2 .

Не зняття заборони пояснила тим, що комунальне підприємство Шевченківської селищної ради «Шевченківське виробниче управління житлово-комунального господарства» збанкрутіло, інформація могла не дійти до відповідних органів про те, що чоловіком сплачені кошти за придбання квартири та надала копії квитанцій про сплату за квартиру. Також пояснила, що за цей час, жодна організація або установа до них претензій щодо квартири не пред`являла. Весь час чоловік, а зараз вона сплачували усі необхідні платежі щодо її утримання.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вона дізналася, що зареєстрована заборона на нерухоме майно ОСОБА_2 з реєстраційним номером обтяження 3124177.

Підставою обтяження було повідомлення Шевченківського виробничого управління житлово-комунального господарства від 19 квітня 2006 року. Інші відомості відсутні. КП Шевченківської селищної ради «Шевченківське виробниче управління житлово-комунального господарства», припинив свою діяльність 29 березня 2007 року за судовим рішенням, в зв`язку з визнанням підприємства банкрутом. З 1992 року по теперішній час жодних претензій чи вимог до її чоловіка ОСОБА_2 не пред`являлися жодною юридичною особою, квартира та земельна ділянка в заставі чи іпотеці не перебували, знаходилися у його вільному володінні та користуванні все життя. Наявність заборони на нерухоме майно перешкоджає їй реалізувати свої права на спадщину після смерті чоловіка. В адміністративному порядку вирішити дане питання виявилося не можливим.

Тому, вона вимушена звернутися до суду за визнанням свого права і просить суд скасувати вищевказану заборону.

Представник Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якої вказує, що проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Справу прохав розглянути без участі представника.

Відповідно до ч.1 ст.274 Цивільно-процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді 26 листопада 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

26 листопада 2020 року після усунення недоліків позивачем, по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 14 грудня 2020 року.

Представник Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якої вказує, що проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Справу прохав розглянути без участі представника.

В судовому засіданні позивач прохала позовні вимоги задовольнити. Представинк відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Матеріали справи містять договір купівлі - продажу квартири за АДРЕСА_1 , укладений 25 березня 1992 року між КП Шевченківської селищної ради «Шевченківське виробниче управління житлово-комунального господарства» Харківської області за довіреністю в особі Куденко Р.П. та ОСОБА_2 . Сума вартості проданої квартири склала 7369.00 рублів. За умови договору при його підписанні покупець мав сплатити 50 % балансової вартості житлового будинку, що складає 3684.50 рублів. Виплата проводиться в період 10 років, щомісячно. Робітник, придбавший (купивший) квартиру, може достроково погасити свою заборгованість господарству. Відчуження квартири може бути проведено після зняття у встановленому порядку нотаріальної заборони.

З квитанцій ( серія СС №798397, та квитанцій в яких зазначено прізвище ОСОБА_2 , вбачається, що чоловіком позивача проведена повна виплата за придбану квартиру, тобто разова виплата згідно договору 3684.50 рублів та залишок: квитанція на сумі - 1546.00 рублів, квитанція на суму 2139.00 рублів.

Відповідно до свідоцтва (серія НОМЕР_1 видане повторно Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 26 серпня 2020 року), позивач за справою та ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07 червня 1980 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Свідоцтвом (серія НОМЕР_2 , яке видане Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27 листопада 2019 року) засвідчено той факт, що чоловік позивача ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 у власності мав: земельну ділянку площею 4.9297 га з кадастровим номером :02::000:0203 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно державного акту на право власності на земльну ділянку (серія ХР №104572) від 27 грудня 2004 року; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

З відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що зареєстрована заборона на нерухоме майно від 19 квітня 2006 року за №3124177 реєстратором: Шевченківська державна нотаріальна контора, 63600 Харківська область Шевченківський район Харківської області смт.Шевченкове вул.Центральна, 9 за повідомленням від 25 березня 1992 року Шевченківського виробничого управління житлово-комунального господарства.

З історичної довідки №1666 архівного відділу Шевченківскьої селищної ради Харківскьої області від 16 грудня 2020 року вбачається, що у 1947 році утворено підприємство «Шевченківський комунгосп». У 1955 році дане підприємство реорганізовано в «Шевченківський комбінат комунальних підприємств» З 1989 року дві організації були об`єднані та утворено «Шевченківське виробниче управління житлово-комунальне господарство». Згідно VI сесії Шевченківської селищної ради ХХІV скликання 16 жовтня 2002 року, Шевченківському ВУЖКГ проведена зміна назви підприємства на Комунальне підприємство Шевченківської селищної ради «Шевченківське виробництво управління житлово-комунального господарства». Рішенням господарського суду Харківської області № Б-39/72-04 від 21 лютого 2007 року дане підприємстов - ліквідовано.

Позивач звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з метою оформлення спадщини та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , але отримала відмову №300/02-17 від 09 вересня 2020 року, в зв`язку з тим, що зареєстрована заборона від 19 квітня 2006 року за №3124177 реєстратором Шевченківської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення від 25 березня 1992 року № 18 Шевченківського виробничого управління житлово-комунального господарства (Шевченківське ВЖКГ) майно ОСОБА_2 . Отримана рекомендація для вирішення даного питання звернутися до суду.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку визначеним цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, кожний має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту ст. 316 Цивільного кодексу України вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 Цивільного кодепксу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З наданих до суду позивачем доказів вбачається , що її чоловік на підставі договору купівлі - продажі був власником квартири АДРЕСА_1 , але в зв`язку з накладенням заборони на відчудження квартири позивач не має можливості прийняти спадщину після його смерті та вільно розпоряджатися спадковим майном.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України , передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі змісту ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину чи відмовитися від її прийняття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України не подав заяву про відмову від спадщини.

Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, урегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"». Обтяження у зв`язку з реєстрацію прав перенесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, діяльність якого припинена. До реорганізації системи реєстрації прав, накладання та зняття заборони відчуження проводив нотаріус відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року за № 31/5.

Відповідно до п.1.1 вказаного Положення - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна, вилучення записів про заборони.

Згідно до п. 2.1 вказаного Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. На даний час зазначене положення втратило чинність. Оскільки обтяження в реєстрах порушують та обмежують права власності позивача, вона вирішила вчиняти дії на їх захист в передбаченому порядку.

Враховуючи вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"»запис про обтяження перенесено до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; в усіх інших випадках, передбачених законом.

За положенням ст. 3 Закону Уураїни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно п.п.5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з

набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання

основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст.31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку.

Статтею 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Відтак правовою підставою для реєстрації в Державному реєстрі нерухомого майна обтяження на нерухоме майно ОСОБА_2 є заборона на відчуження нерухомого майна, яка накладена нотаріусом. Дане обтяження вважаться чинним до здійснення нотаріусом дій по зняттю заборони в визначеному законодавством порядку та здійснення нотаріусом, як спеціальним суб`єктом, реєстрації припинення такого обтяження. Нотаріус не має можливості здійснити дії по зняттю заборони за відсутністю належного повідомлення про відсутність обтяження. Підставою для реєстрації припинення обтяжень та заборони відчуження може бути судове рішення. Надані та дослідженні докази свідчать про те, що існуюча заборона на відчуження та зареєстроване обтяження порушують права та інтереси власника майна, тому порушені права підлягають захисту шляхом зняття заборону на нерухоме майно.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 258, 259, 260-365, 268, 274 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.316, 321, 321, 391, 1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України , суд-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківскьої державної нотаріальної контори Харківскьої області про зняття заборони з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти заборону накладену Шевченківською державною нотаріальною конторою Харківської області за №3124177 19 квітня 2006 року на підставі повідомлення Шевченківського виробничого управління житлово-комунального господарства від 25 березня 1992 року, архівний документ №18.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ