"22" грудня 2020 р. Справа № 363/4576/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Вишгородського районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Чіркова Г.Є.,

при секретарі: Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом,

встановив:

представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із даною заявою в якій просить суд змінити стягувача у виконавчому провадженні ВП № 59895668 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. від 11 березня 2014 року № 305 з ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Представник заявника подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов наступного.

В заяві зазначено, що згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. від 11 березня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,2496 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: :35:096:0238, що знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нижча Дубечня, урочище «Федоряка».

21 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги №GL3N415722, згідно п. 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або (договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 договору укладено між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 21 квітня 2020 року, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору.

Однак додаток №1 до договору про відступлення прав вимоги від 21 квітня 2020 року за кредитним договором №115/П/99/2007-840 від 03 квітня 2007 року, який би містив всі необхідні реквізити офіційного документу, підписаний обома сторонами договору, суду не наданий.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає їх неналежними, а заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні такою, що задоволенню не підлягає, оскільки з наданих заявником матеріалів факт зміни первісного стягувача саме за кредитним договором №115/П/99/2007-840 від 03 квітня 2007 року, встановити неможливо.

Відтак у задоволенні цієї заяви слід відмовити за недоведеністю.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя