Справа №705/5714/19
2/705/1561/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

секретаря судового засідання Мельник І.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , про скасування арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уманської міської державної нотаріальної контори, про скасування арешту з майна. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належний спадкодавцеві житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті батька в рівних частках є його діти - він та сестра ОСОБА_2 . У встановленому законом порядку та строки вони звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, однак, постановою приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Животовської Н. Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , їм було відмовлено у зв`язку з наявність записів про обтяження нерухомого майна.

Вказує, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 174763037 від 23.07.2019 р. вбачається, що 04.05.2007 р. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено запис про арешт житлового будинку, підстава обтяження: «повідомлення 15458, 15.09.2003, Суд м. Умань».

Позивач зазначає, що звертався до Уманського міськрайонного суду та Уманської міської державної нотаріальної контори із заявами про надання копій документів, на підставі яких можливо було б встановити з яких підстав накладено арешт на будинок та ким, однак йому було відмовлено в наданні інформації.

Просить суд скасувати арешт, накладений на житловий будинок АДРЕСА_1 , запис про що було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04.05.2007 р., підстава обтяження: «повідомлення 15458, 15.09.2003, Суд м. Умань».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 24.12.2020 р. на адресу суду представник позивача Цімоха Р.Р. подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у відсутність позивача та у його відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на адресу суду направили письмову заяву, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, суду довіряє.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 23.07.2019 р. до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Животовської Н.Г. звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Майно, яке є предметом спадщини, належало спадкодавцеві ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою нотаріуса від 23.07.2019 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття арештів з будинку.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 174763037 від 23.07.2019 р., наявні записи про обтяження № 4909742 від 04.05.2007 р. та № 4909760 від 04.05.2007 р., а саме арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - житловий будинок АДРЕСА_1 .Підстава обтяження: «повідомлення 15458, 15.09.2003, Суд м. Умань».

З вказаної Інформаційної довідки вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 . перебуває у власності ОСОБА_5 53/100, підстава виникнення права власності мирова угода б/н від 03.04.2007 р., затверджена ухвалою Уманського міськрайонного суду; ОСОБА_3 47/100, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, 1-513,15.03.1982, Уманська міська державна нотаріальна контора.

В період накладення арешту на житловий будинок, частина будинку, а саме 53/100 перебувала у власності ОСОБА_6 .

04.11.2003 року Уманським міським судом Черкаської області була розглянута цивільна справа № 2-1743-2003 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання такою, що втратила право на користування житловою площею. Суть позовних вимог полягала в тому, що в АДРЕСА_1 , проживав батько позивачки ОСОБА_8 , якому належало на праві власності в цьому будинку 53/100 долі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер. Позивачка, як спадкоємець 22.11.2002 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 53/100 долей у вказаному будинковолодінні, однак ОСОБА_7 не допускала її у будинок, оскільки вважала, що також має право на частку у будинку, оскільки її мати ОСОБА_9 проживала з ОСОБА_8 у шлюбі до дня його смерті, робила поточні ремонти будинку, похоронила ОСОБА_8 за власний рахунок. Рішенням суду позов було задоволено.

03.11.2020 р. за № 1522/01-16 державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. надано повідомлення в якому зазначено, що документи, на підставі яких було накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 не збереглися. Однак, нотаріусом надано суду копію записів з Журналу реєстрів для реєстрації заборон та накладення арештів на нерухоме майно Уманської міської державної нотаріальної контори за 2003 рік, на сторінці 36 зроблено запис за № 212 про накладення заборони. Дата повідомлення: 15.09.2003, Суд м. Умань, повідомлення № 15458/2-1743, власники будинку АДРЕСА_1 , на який накладено арешт - Кметь Ірина Миколаївна, ОСОБА_7 . Тобто, арешт на будинок було накладено в рамках цивільної справи № 2-1743-2003 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання такою, що втратила право на користування житловою площею за повідомленням Уманського міського суду Черкаської області.

Та даний арешт стосувався частини належної ОСОБА_6 .

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5,6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних у справі доказів те, що обтяження (арешт), яке міститься у Державному реєстрі, не знято та, враховуючи що його наявність перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав щодо прийняття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом скасування наявного арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 30, 76-89, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати арешт, накладений на житловий будинок АДРЕСА_1 , запис про що було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04.05.2007 р., підстава обтяження: «повідомлення 15458, 15.09.2003, Суд м. Умань».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Черкаського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Леся Сергіївна Годік