РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі Поліщук О.В., Наральник Н.А., Ковальчук О.С.,

за участі представника позивача адвоката Хомчук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права власності на 1/4 частину нерухомого майна за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом про визнання права власності на частину нерухомого майна за набувальною давністю.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.08.1996 року квартира АДРЕСА_1 була приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивачу по 1/4 частки. За словами позивача, в подальшому рішенням виконкому домоволодіння АДРЕСА_2 . Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюрідний дідусь ОСОБА_2 , після смерті якого спадкове майно у вигляді 1/4 частки спірної квартири успадкувала його дружина ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 18.12.1998 року. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та заповіла позивачу належну їй частку, а ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.12.2010 року успадкував належну померлій 1/2 частку вказаної квартири. Таким чином позивачу на момент звернення до суду із позовом належить 3/4 часток квартири. За змістом позову, інша 1/4 частка квартири належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Із дня смерті ОСОБА_3 і по даний час ніхто зі спадкоємців щодо оформлення належної їй 1/4 частки квартири не звертався, спадкова справа не відкривалась, так як єдиний син ОСОБА_5 помер раніше її. Позивач звертає увагу суду, що був зареєстрований у квартирі із 1995 року та починаючи з 1998 року і по даний час добросовісно, відкрито та безперервно володіє даною часткою нерухомого майна, сплачує комунальні платежі за вказаною адресою, постійно робить поточні та капітальні ремонти квартири за власні кошти. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 06.12.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача адвокат Хомчук В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що 1/4 частка квартири є дійсно чужим майном, оскільки ніяких стосунків у позивача з ОСОБА_6 немає. Після смерті ОСОБА_7 позивачу не було відомо хто вступив у спадкові права, ОСОБА_1 не цікавився тим до звернення в суд і не міг знати хто є спадкоємцем майна померлої. За словами представника, її довіритель рахував, що це чуже майно, не знав і не міг знати кому належить 1/4 частина квартири. Так і при зверненні до нотаріальної контори позивачу пояснили, що він не має відношення до цього майна. Представник додала, що позивач добросовісно володіє 1/4 часткою квартири із 1998 року та добросовісність, безперервність, відкритість володіння майном підтверджується показаннями свідків. Позовів міської ради щодо спірної 1/4 частини квартири немає. На запитання суду представник відповідала, що за життя ОСОБА_7 позивачу було відомо, що вона є власником частки квартири.

Представник Житомирської міської ради Гущина В.С. в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі. У цьому ж клопотанні фактично були викладені заперечення проти позову, які представник відповідача мотивує тим, що відповідно до чинного законодавства набувальна давність застосовується у тому випадку, коли особа не знала і не могла знати хто є власником майна. В той час як із матеріалів справи вбачається, що позивачу достеменно було відомо, хто є власником зазначеного майна, що прямо суперечить ст. 344 ЦК України. На переконання представника, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Враховуючи викладене, представник міської ради вважає, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту своїх прав, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 та свідку відомо, що позивач проживає у квартирі АДРЕСА_4 із дружиною та дітьми стільки, скільки вона його знає, а саме із 2003 року. Додала, що позивач хрестив її сестру, а раніше проживав з бабусею ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що знає позивача із 1993 року, більше 10 років він мешкає у квартирі АДРЕСА_5 . Зазначила, що свою квартиру отримала в 1991 році і позивач вже на той час проживав у згаданій квартирі. За словами свідка, у цій квартирі проживали також ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , та бабуся, ім`я якої не пам`ятає. Всі вони з часом померли. Крім того свідок згадала, що позивач робив ремонт у квартирі та постійно проживає там із дружиною та двома дітьми.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.08.1996 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду, ОСОБА_2 та членам його сім`ї - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . На звороті свідоцтва наявний штамп про прийняте виконкомом рішення щодо перейменування домоволодіння по АДРЕСА_6 на домоволодіння АДРЕСА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.05.1998 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.10.1998 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.1998 року, після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_12 успадкувала 1/4 частину приватизованої квартири АДРЕСА_3 , належних померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 . Дана обставина підтверджується.

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.12.2010 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 спадкоємцем 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач набув право власності на 3/4 частин указаної квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2019.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Окрім того, враховуючи положення частини першої та третьої статті 1277 ЦК України, слід дійти висновку, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням, у встановленому вказаною статтею порядку.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач був обізнаний відносно того, що власником 1/4 частини квартири, яка є предметом спору та на яку він просить визнати право власності за набувальною давністю, була ОСОБА_3 , а тому не можна вважати володіння позивачем частиною квартири, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , добросовісним. Смерть ОСОБА_3 та відсутність спадкоємців, які могли б прийняти спадщину після смерті останньої, не давали ОСОБА_1 підстав для того, щоб вважати користування чужим майном правомірним. Давність володіння могла вважатись добросовісною, якщо позивач при заволодінні майном не знав і не повинен був знати про відсутність у нього підстав на набуття права власності.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №201/12550/16-ц, провадження № 61-19156св18.

Оскільки позивачем не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України та необхідних для набуття права власності за набувальною давністю на частину нерухомого майна, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 328, 344, 1277, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 211, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_8 РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Житомирська міська рада, адреса: м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, 4/2, .

Дата складання повного судового рішення 23.12.2020.

Суддя