Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1352/20

Провадження № 2/126/639/2020

"23" жовтня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна в натурі у праві спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким виділити в натурі ОСОБА_1 1/2 частину свинарника - маточника з обладнанням -А загальною площею 961, 8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , а саме: приміщеня -7 площею 484,0 кв.м. Припинити право спільної часткової власності на свинарник - маточник з обладнанням -А загальною площею 961, 8 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 04.07.2019 року та ухвали від 20.11.2019 року у цивільній справі №126/856/19, сторони є на праві спільної часткової власності у рівних частинах по 1/2 кожному на свинарник маточник з обладнанням -А, загальною площею 961,8 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .

Маючи бажання на виділення в натурі, належної позивачу частки, він звернувся до відповідного експерта, який надав йому висновок, що виділення в натурі, належної позивачу частки є можливим, оскільки вищевказаний об`єкт нерухомості включає два приміщення з окремим ходом з незначною різницею площі.

В подальшому, з метою реалізації права, як власника, на виділення в натурі частки у майні, позивачем було виготовлено технічний паспорт на приміщення№7 нежитлової будівлі свинарника маточника площею 484,0 кв.м, що розташований в АДРЕСА_1 .

Однак, під час перемовин із іншим співвласником - ОСОБА_2 , сторони не дійшли згоди з приводу поділу двох приміщень між співвласниками. Спір випливає із того, що вони фактично використовують різні приміщення одного комплексу, які відокремлені один від одного. Однак дані приміщення мають незначну різницю в площі, що стало причиною спору.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі приміщень об`єкту нерухомості, неможливо вчинити договір про поділ цього майна, тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення виділу частини нежитлового приміщення в натурі відповідно до частки кожної із сторін у спільній частковій власності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 04.07.2019 року та ухвали від 20.11.2019 року у цивільній справі №126/856/19, сторони є на праві спільної часткової власності у рівних частинах по 1/2 кожному на свинарник маточник з обладнанням -А, загальною площею 961,8 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до експерта, який надав йому висновок №2 від 25.06.2020, що виділення в натурі, належної позивачу частки є можливим, оскільки вищевказаний об`єкт нерухомості включає два приміщення з окремим ходом з незначною різницею площі.

В подальшому, з метою реалізації права, як власника, на виділення в натурі частки у майні, позивачем було виготовлено технічний паспорт на приміщення№7 нежитлової будівлі свинарника маточника площею 484,0 кв.м, що розташований в АДРЕСА_1 .

Під час перемовин із іншим співвласником - ОСОБА_2 , сторони не дійшли згоди з приводу поділу двох приміщень між співвласниками. Спір випливає із того, що вони фактично використовують різні приміщення одного комплексу, які відокремлені один від одного. Однак дані приміщення мають незначну різницю в площі, що стало причиною спору.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі приміщень об`єкту нерухомості, неможливо вчинити договір про поділ цього майна, тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення виділу частини нежитлового приміщення в натурі відповідно до частки кожної із сторін у спільній частковій власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз`яснено судам, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, коли кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до статей 357, 358 та 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є спільної часткової власності та має право па виділення своєї пастки в майні в натурі.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Ст. 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦП К України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.І ст. 81 ЩТК України, кожна сторона повинна довести ті

обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст.361 ЦК України гарантовано право співвласника самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Враховуючи вище викладені факти та обставини суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,16, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141,189-200, 206, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна в натурі у праві спільної часткової власності - задоволити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 1/2 частину свинарника - маточника з обладнанням -А загальною площею 961, 8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , а саме: приміщеня -7 площею 484,0 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності на свинарник - маточник з обладнанням -А загальною площею 961, 8 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно доп.15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко