Справа № 450/3113/20 Провадження № 2/450/1593/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач 18.09.2020 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба по лінії матері ОСОБА_4 , до складу спадкової маси після смерті якої увійшла право власності на вказаний вище будинок.

Своїм майном на випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядилася, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом почергово.

Позивач, до дня смерті баби проживала разом з нею, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, однак не в змозі зареєструвати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки остання за життя не зареєструвала право власності на будинок за собою. З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, понесені судові витрати залишити за нею.

Представник відповідача Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що при прийнятті рішення покладається на суд.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися, однак скерували на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги визнають, та заперечують проти їх задоволення, понесені судові витрати просять покласти на позивача.

Оскільки в судове засідання не явилися всі учасники справи, суд відповідно до вимог ст.223 та ст.247 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у їх відсутності та на підставі наявних у справі даних і доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно та з дотриманням норм матеріального та процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 13.01.2014 року.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 , у відповідності до вимог 1218 ЦК України, увійшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , та довідки ТзОВ Технічне Бюро «Фаєрмур» № 1775 від 12.03.2020 року, слідує, що за даною адресою знаходиться збудований у 1989 році житловий будинок, загальною площею 49,0 кв.м., житловою - 28,5 кв.м. До складу вказаного будиноковолодіння належать: А-1 житловий будинок, ПГ/А-1 погріб, Б гараж, В сарай, Г вбиральня, Д літня кухня, К - колодязь, № 1 ворота, № 2 огорожа.

Оскільки виникнення права власності на житловий будинок, на час завершення будівництва не залежало від державної реєстрації цього права, підтвердженням належності особі власності на майно є відповідні записи в погосподарських книгах.

З довідки Соколівського старостинського округу Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 63 від 17.02.2020 року, слідує, що за ОСОБА_4 згідно погосподасрьских книг рахується домогосподарство по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 своєю власністю на випадок смерті не розпорядилася, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування після її смерті відбувається за законом почергово.

Як слідує з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.01.1985 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.05.2008 року, позивач ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками значаться ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . У зв`язку реєстрацією шлюбу, ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане повторно від 23.08.2017 року та свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 04.10.2007 року, мати позивача ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дівоче прізвище на « ОСОБА_9 », її батьками значаться - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

На підставі наведеного судом встановлено, що ОСОБА_1 являється онукою ОСОБА_4 по лінії матері.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З довідки № 64 від 17.02.2020 року, яка видана Соколівським старостинським округом Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області слідує, що ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрованою в АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_4 до дня смерті проживала, вела спільне господарство та займалася похованням останньої її онука - ОСОБА_1 .

Таким чином судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 , проживала у житловому будинку АДРЕСА_1 , та являлася власником вказаного житлового будинку, однак при житті не оформила за собою права власності на такий.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлої ОСОБА_4 , яка прийняла в порядку спадкування належний померлій житловий будинок, тобто набула права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за відсутності правовстановлюючих документів на таке.

Відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняли, та не претендують на таку, а сама по собі реєстрація місця проживання разом за спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини

Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач на час смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним у зв`язку з чим прийняла спадщину; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідачі визнали позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 82, 247, 258-259, 263-265, 273, 315-319, 352-355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке складається з А-1- житловий будинок, Пг/А-1 погріб, Б гараж, В сарай, Г вбиральня, Д літня кухня, К - колодязь, № 1 ворота, № 2 огорожа, загальною площею 49,0 кв.м, житловою площею 28,5 кв.м.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМ. О. Кіпчарський