Справа № 369/9831/20
Провадження № 2/369/4205/20
21.12.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Дубас Т.В.,
при секретарі судового засідання Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, -
Позивачка звернулася до суду з даним позовом просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий період на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: за період з 07.07.2015 р. по 30.06.2020 р.) у розмірі 46 311,60 гри. (сорок шість тисяч триста одинадцять гри. 60 коп.).
В обґрунтування позовних вимог, позивачка посилається на те, що 18 жовтня 2003 року вона, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ), зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Відділі реєстрації актів громадянського стану Києво- Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 349.
Але так трапилося, що шлюбні відносини з ОСОБА_2 не склалися і подальше перебування у шлюбі втратило сенс, тому рішенням Києво- Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2015 р. по справі № 369/5818/15-ц шлюб між нею та ОСОБА_6 розірвано. Вказане рішення 07.07.2015 р. набрало чинності.
Від даного шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу згідно домовленості батьків донька залишилась проживати разом з нею.
Після розірвання шлюбу (26.06.2015 р.) і по даний час дитина проживає разом з нею в орендованій кімнаті, та перебуває повністю на її утриманні. Батько дитини ОСОБА_2 тривалий час (з моменту розірвання шлюбу) ухиляється від сплати аліментів на дитину. Добровільної угоди про сплату аліментів досягти не можливо.
Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховує свій заробіток (доходи). Отже, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, ігнорування та не виконання свого обов`язку відносно виховання та утримання дитини. Відповідач проживає в одному селищі з нею та дитиною, але спілкується з дитиною дуже рідко, не цікавиться життям, розвитком, навчанням доньки, а також маніпулював дитиною, а саме: що перестане спілкуватися з нею, якщо вона звернеться до суду з позовом про стягнення аліментів, що в нього не буде коштів на харчування та інше, у результаті чого дитина просила її не звертатися в суд чи будь-куди відносно відповідача.
Вона неодноразово зверталась до Відповідача засобами телефонного зв`язку і особисто з проханням взаємної фінансової участі у витратах на доньку, також через батьківський комітет школи доньки. Нажаль, фінансової допомоги від Відповідача не надходило та він повідомляв, що у нього нове життя і її життя з донькою це їхні проблеми.
У зв`язку з обставинами, що склалися, вона самостійно виховує та утримує доньку, піклується про її всесторонній розвиток, по можливості оздоровлює в літніх таборах, вона також оформляла споживчий кредит, оскільки коштів одній утримувати дитину не вистачало, але намагається згладити та компенсувати відсутність турботи батька.
Зважаючи на вищезазначені обставини, сплата орендних платежів за кімнату, забезпечення родини продуктами, утримання доньки вимагає значних витрат, однак доходів на це не вистачає, крім того, донька закінчила навчання в дев`ятому класі і вступає на навчання до коледжу, плата за навчання являється також додатковими витратами, які вона не взмозі сама оплачувати, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.
Всі вищевикладені обставини свідчать про ухилення Відповідача від сплати аліментів на дитину, а на підтвердження вживання заходів щодо одержання аліментів з Відповідача, позивачка надала вайбер-листування з Відповідачем, де чітко видно образи та відмова у наданні будь-якої допомоги на дитину.
Позивачка також зазначила, що не могла звернутися раніше до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину та одержувати у зв`язку із маніпулювання дитиною зі сторони Відповідача, а також за станом свого здоров`я.
В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Позивачка направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності учасників справи за правилами заочного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позов не подав.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року по 26 червня 2015 року.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2015 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення аліментів з відповідача за минулий час, позивачка посилається на те, що дочка ОСОБА_3 , навчається у дев`ятому класі, після закінчення якого планує вступити до коледжу, всі витрати, позивач несе самостійно в зв`язку з тим, що відповідач після розлучення уникає спілкування та не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Як зазначає позивачка, вона зі свого боку намагається дати доньці належне виховання та навчання, але дитина потребує ще і належне харчування, одяг, та інше. В той же час, відповідач, який є батьком дитини, матеріальну допомогу на його утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку, покладеного на нього нормами чинного закону.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухиленням від сплати аліментів відповідача слід вважати його вину протиправну поведінку, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до нього безпосередньо або через суд з вимогою про сплату необхідної для утримання грошової суми.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1 та ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачкою не надано будь-яких доказів того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів за період вказаний нею у позовній заяві, як і не доведено факту ухилення відповідача від такого обов`язку.

З цих підстав, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, та ст.ст. 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 206, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України , суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час - залишити без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Т.В. Дубас