29.12.2020 Провадження по справі № 2/940/353/20
Справа № 940/15/20
Рішення

Іменем України

29 грудня 2020 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Столярчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 , посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Порхун О.П. в судове засідання не прибули. Представник відповідача до суду надала заяву про слухання справи у відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнає частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на відзив на позовну заяву (а.с.21-22).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна неповнолітня дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6) та довідкою середньої загальноосвітньої школи № 253 Святошинського району міста Києва від 12.12.2019 року (а.с.7).

Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що в суді знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_2 як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 180-182,184 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти.

При цьомусуд враховує те, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими, а також те, що відповідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що у платника аліментів є на утриманні інші неповнолітні діти донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження -а.с.23), а позивачем при цьому не доведено достатності заробітку (доходу) платника аліментів, щоб задоволити її вимоги в повному обсязі. Не доведено належними доказами відповідачем і того, що його дохід складається лише із заробітної плати в сумі 3992,80 грн., що є недостатнім розміром для стягнення аліментів на утримання дитини в заявленому розмірі, а достатнім лише для стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки довідки про розмір заробітної плати до матеріалів справи не додано.

А тому з урахуванням наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи при цьому інтересів та становища як відповідача так і позивача.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивачка згідно законодавства звільнена від його сплати.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141,258,259,263-265,268,279,354,430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з усіх видів доходу відповідача в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2020 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення в частині стягнень за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович