Справа № 349/79/20
Провадження № 22-ц/4808/1323/20
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Максюти І.О.

за участю секретаря Капущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Рогатинського районного суду, ухвалене суддею Могилою Р.Г. 29 вересня 2020 року в м. Рогатині, повний текст якого виготовлено 30 вересня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Кредо» про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження нерухомого майна, повернення документів, отриманих на тимчасове зберігання,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Кредитної спілки «Кредо» про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження нерухомого майна, повернення документів, отриманих на тимчасове зберігання.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позовні вимоги мотивовано тим, що 26 грудня 2015 року між нею та КС «Кредо» укладено кредитний договір №5483, відповідно до умов якого їй надано кредит у розмірі 200000 грн. строком на 36 місяців до 26 грудня 2018 року зі сплатою 28% річних. В подальшому на підставі укладеної додаткової угоди №1 від 8 грудня 2017 року до кредитного договору №5483 від 26 грудня 2015 року строк дії договору збільшено на 60 місяців, тобто до 26 грудня 2020 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 26 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та КС «Кредо» укладено договір іпотеки, за умовами якого вона передала в іпотеку домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1 .

8 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та КС «Кредо» укладено додатковий договір №1 до укладеного 26 грудня 2015 року договору іпотеки, яким забезпечено виконання ОСОБА_1 зобов`язання за додатковою угодою №1 від 8 грудня 2017 року до кредитного договору №5483.

Позивач ОСОБА_1 скористалася своїм правом на дострокове повернення кредиту та 19 листопада 2019 року здійснила повне погашення кредиту в тому числі відсотків за його користування.

Оскільки у зв`язку із повним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору КС «Кредо» не має фінансових претензій до неї, то мають бути припинені також і іпотечні правовідносини з КС «Кредо», оскільки вони припинились 19 листопада 2019 року, тобто в момент припинення дії кредитного договору.

Просила суд:

- визнати припиненим договір іпотеки, посвідчений 26 грудня 2015 року приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою М.Л. за реєстровим №3788, укладений між кредитною спілкою «Кредо» та ОСОБА_1 та, як наслідок, вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку 12778347, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 27555642 від 26.12.2015; номер запису про іпотеку 12779130, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 27557013 від 26.12.2015);

- зняти заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 , накладену приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою М.Л., на підставі договору іпотеки, посвідченого нею 26 грудня 2015 року за реєстровим №3788, та, як наслідок, вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію обтяження (номер запису про обтяження 12777762, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 27554503 від 26.12.2015, вид обтяження: заборона відчуження нерухомого майна, номер запису про обтяження 12778767, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 27556570 від 26.12.2015, вид обтяження: заборона відчуження нерухомого майна);

- зобов`язати кредитну спілку «Кредо» повернути документи, що посвідчують право власності ОСОБА_1 на передане в іпотеку нерухоме майно, які він прийняв на тимчасове зберігання: свідоцтво про право на спадщину за заповітом - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за №1134, спадкова справа №250, видане 29 червня 2005 року; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7711858 від 07 липня 2005 року на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер 49774680 від 14 грудня 2005 року; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно- земельна ділянка, індексний номер 50827590 від 25 грудня 2015 року, кадастровий номер :01:001:0392 на ім`я ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер 50827845 від 25 грудня 2015 року.

Рішенням Рогатинського районного суду від 29 вересня 2020 року позов задоволено частково. Визнано припиненим зобов`язання за іпотечним договором від 26 грудня 2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та кредитною спілкою «Кредо», зареєстрованим в реєстрі за №3788 та посвідченим приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою М.Л., предметом іпотеки, якого є домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , та земельна ділянка площею 0,1648 га, кадастровий номер :01:001:0392, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням основного зобов`язання. Зобов`язано Кредитну спілку «Кредо» повернути ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 : свідоцтво про право на спадщину за заповітом - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за №1134, спадкова справа №250, видане державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 29 червня 2005 року; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7711858 від 7 липня 2005 року на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер 49774680 від 14 грудня 2005 року; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельна ділянка, індексний номер 50827590 від 25 грудня 2015 року, кадастровий номер :01:001:0392 на ім`я ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер 50827845 від 25 грудня 2015 року. У задоволенні вимоги ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Кредо» про зняття заборони відчуження об`єкту нерухомого майна та виключення його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відмовлено. Стягнуто з кредитної спілки «Кредо» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зняття заборони відчуження нерухомого майна, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права при ухваленні рішення в цій частині.

Зазначає, що приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою М.Л. у зв`язку з укладенням Договору іпотеки 35483 від 26.12.2015 року на підставі заяви уповноваженої особи КС «Кредо» проведено державну реєстрацію заборони відчуження предмета іпотеки, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження 12777762, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 27554503 від 26.12.2015); земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження 12778767, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 27556570 від 26.12.2015).

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що зобов`язання за Кредитним договором №5483 від 26.12.2015 року припинилося з 19.11.2019 року у зв`язку з повним виконанням позичальником її обов`язків.

Таким чином іпотека також припинена.

Законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Зокрема, згідно ст. 74 ЗУ «Про нотаріат», п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року №296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, кредитора про погашення позики, про припинення договору застави (іпотеки); за рішенням суду, тощо.

Згідно п. 6.1 глави 15 розділу ІІ Порядку про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Тобто у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині), і лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки.

Зазначає, що оскільки зобов`язанням позивача за іпотечним договором, які є похідними від зобов`язання за кредитним договором, припинені, то наявна заборона відчуження належного ОСОБА_1 нерухомого майна та відомості, внесені до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нього, обмежують право власності позивача, яке підлягає судовому захисту.

Посилається також на правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі №711/4556/16-ц (провадження №14-88цс19).

Просить рішення Рогатинського районного суду від 29 вересня 2020 року в частинні відмови у задоволенні вимог про зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про реєстрацію обтяжень скасувати, ухвали нове рішення в цій частині про задоволення таких вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки судове рішення оскаржується в частині відмови в задоволені позовних вимог про зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про реєстрацію обтяжень, то відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України законність судового рішення, ухваленого у іншій частині, апеляційний суд не перевіряє.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26.12.2015 року між КС «Кредо» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5483 за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 200000 грн. зі сплатою 28% річних від суми кредиту на строк до 26.12.2018 року (а.с. 32).

Цього ж дня на забезпечення виконання кредитних зобов`язань цього ж дня між КС «Кредо» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою М.Л., зареєстрований в реєстрі за №3788, предметом якого є належне позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності нерухоме майно: домоволодіння та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36-39).

08.12.2017 року між КС «Кредо» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №5483 від 26.12.2015 року, за умовами якої збільшено строк дії договору та визначено, що кінцевою датою повернення кредиту є 26.12.2020 року (а.с. 34).

Також 08.12.2017 року між КС «Кредо» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою М.Л. 26.12.2015 року, за реєстровим №3788, яким забезпечено виконання ОСОБА_1 зобов`язання за укладеною додатковою угодою №1 від 08.12.2017 року (а.с. 40).

Судом встановлено також, що згідно копії графіку повернення кредиту та процентів (графік місячних платежів) кредит погашено 19.11.2019 року (а.с. 34 (зворот)).

Згідно копії листа-повідомлення КС «Кредо» приватному нотаріусу Данилюк Х.Я. від 12.05.2020 року №931 (а.с. 112) та копії повідомлення КС «Кредо» представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 12.05.2020 року №932 (а.с. 111) кредитна спілка направила нотаріусу повідомлення (заяву) про державну реєстрацію припинення іпотеки та заборони відчуження предмету іпотеки за договором іпотеки №3788 від 26.12.2015 року у зв`язку з погашенням усіх зобов`язань, в тому числі кредиту та процентів за ним, по кредитному договору №5483 від 26.12.2015 року та припиненням цього договору, відповідно припиненням договору іпотеки б/н, реєстровий №3788, від 26.12.2015 року. Зазначено, що оригінали документів, що посвідчують право власності ОСОБА_1 на передане в іпотеку нерухоме майно, заявник може отримати наручно після нотаріальних дій щодо припинення іпотеки та заборони відчуження предмету іпотеки у приміщенні кредитної спілки.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. А в разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві. Відтак вимоги позивача про визнання припиненим зобов`язання за іпотечним договором та зобов`язання повернути правовстановлюючі документи на майно, яке було предметом іпотеки, є підставними. Разом з тим, законодавством визначена окрема процедура зняття заборони на відчуження майна, виключення даних з Реєстру та визначені підстави проведення таких дій. Тому враховуючи викладене, а також відсутність спору між сторонами та з особами, які уповноважені на вчинення відповідних дій, відсутні підстави для захисту права шляхом зняття заборони відчуження об`єкту нерухомого майна та скасування записів про обтяження у державних реєстрах у судовому порядку, оскільки у цій справі рішення про припинення зобов`язання за договором іпотеки є підставою для припинення обтяження речового права.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками в оскаржуваній частині рішення з огляду на наступне.

Як вбачається з інформаційної довідки №195427330 від 30.12.2019 року, посвідчивши іпотечний договір, приватний нотаріус Рогатинського нотаріального округу Дзера М.Л. винесла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких було внесено до реєстру записи про іпотеку та про обтяження належної позивачу земельної ділянки та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 41-43).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору) обтяження це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Згідно ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3, абзаци 2, 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 593 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 593 ЦК України, ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 74 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п. 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 6.1 даного Порядку про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено в правовому висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.03.2019 року у справі №711/4556/16-ц (провадження №14-88цс19) записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. З огляду на викладене, суду слід ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Схожих висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року у справі №501/3245/15-ц (провадження №61-32893св18), у постанові від 18.09.2019 року у справі №695/3790/15-ц (провадження №61-7769св18), у постанові від 04.09.2019 року у справі №742/2685/15-ц (провадження №61-9740св18).

Наведеного суд першої інстанції не врахував, а тому рішення Рогатинського районного суду від 29 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про реєстрацію обтяжень слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги задовольнити: зняти заборону відчуження з об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0392, площею 0,1648 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і з Державного реєстру Іпотек.

Що стосується доводів, зазначених представником відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що позивачем не в повній мірі погашена заборгованість за кредитним договором, то слід зазначити, що такі стосуються питання по суті погашення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, рішення Рогатинського районного суду від 29 вересня 2020 року в частині задоволених позовних вимог кредитна спілка не оскаржувала.

Що ж стосується посилань представника відповідача на Довідку №968 від 16.12.2020 року про наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №5483 від 26.12.2015 року в сумі 137,49 грн., то слід зазначити, що вказані докази апеляційний суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Згідно з статтею 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний доказ до суду першої інстанції кредитною спілкою не подавався, а долучений до апеляційної скарги (а.с. 220-221). При цьому відповідач не надав доказів неможливості подання суду першої інстанції долученої до апеляційної скарги довідки з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а у відзиві на апеляційну скаргу позивача зазначив, що про дані обставини їм було відомо ще з 19.11.2019 року (а.с. 196 (зворот)).

Більше того, голова правління КС «Кредо» Даниляк Р.І. брав участь в судових засіданнях суду першої інстанції 04.03.2020 року, 27.04.2020 року та 09.06.2020 року, 12.05.2020 року звертався з листом-повідомленням до приватного нотаріуса Данилюк Х.Я. (а.с. 112) та з повідомленням до представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 (а.с. 111) щодо державної реєстрації припинення іпотеки та заборони відчуження предмету іпотеки у зв`язку з погашенням усіх зобов`язань по кредитному договору №5483 від 26.12.2015 року та припиненням цього договору і договору іпотеки б/н, реєстровий №3788, від 26.12.2015 року, а також не заперечував щодо мирного врегулювання спору, про що зазначено в рішенні суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 зазначеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з Кредитної спілки «Кредо» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3783 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рогатинського районного суду від 29 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про реєстрацію обтяжень, стягнення судового збору скасувати, ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Кредо» про зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про реєстрацію обтяжень задовольнити.

Зняти заборону відчуження з об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0392, площею 0,1648 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і з Державного реєстру Іпотек.

Стягнути з Кредитної спілки «Кредо» (, яка знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 1, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77000) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 28 грудня 2020 року.