Справа № 728/448/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що успадкувавши після смерті матері ОСОБА_2 вищевказане домоволодіння, яке відноситься до типу «колгоспних дворів», позивачка не має можливості належним чином зареєструвати свої спадкові права на спірну нерухомість, оскільки у спадкодавця відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.03.2020 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.04.2020.

06.04.2020 підготовче провадження у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 16.04.2020.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивачка та її представник заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, представник відповідача відзиву на позов у встановлені судом строки не подав.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши матеріали заяви, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, Суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , який на момент смерті разом із дружиною ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 (а.с.6, 8, 9, 10, 12).

Станом на 15.04.1991 домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 мало статус "колгоспного двору", у якому проживали ОСОБА_3 , який був головою двору та його дружина - ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до довідки, виданої 22.10.2019 КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.17).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно з Законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968) кожна сільська рада вела погосподарські книги. У заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, осікльки будувалися і реєструвались згідно з діючим на той час законодавством.

Отже, домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині кожному, оскільки частки членів робочого двору є рівними.

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 09.04.2020 №271/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася, оскільки ніхто із спадкодавців із заявами до нотаріуса не звертався (а.с.39).

Таким чином, ОСОБА_2 , яка на момент смерті свого чоловіка ОСОБА_3 проживала разом з останнім, успадкувала належну ОСОБА_3 1/2 частину спірного домоволодіння і стала одноосібним власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_2 (а.с.7,14).

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 09.04.2020 №271/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була відкрита за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини. (а.с.39).

Згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.09.2017, за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом було визнано право власності на земельну ділянку площею 2.4228 га, з кадастровим номером :10:000:0276, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Вищевказаним рішенням також було встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , тому у відповідності до положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини щодо законності спадкоємства ОСОБА_1 щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 при розгляді даної справи доказуванню не підлягають (а.с.9 зворотна сторона)

Відповідно до повідомлення Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 31.10.2019 №2528/02-14, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вищевказане майно (а.с.13).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, ОСОБА_2 за життя не зареєструвала своє право власності на спірну нерухомість, що наразі позбавляє позивачку можливості оформити свої права на житловий будинок, який вона вцілому успадкувала після смерті матері.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та в установленому законом порядку прийняла спадщину, тому її вимоги про визнання права власності на успадковану нерухомість підлягають задоволенню, оскільки у померлої ОСОБА_2 були відсутні правовстановлюючі документи на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 , що наразі перешкоджає позивачці у реалізації її прав на вищевказане спадкове майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, Суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Позивачка - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач - Курінська сільська рада Бахмацького району Чернігівської області, 16544, с.Курінь Бахмацького району Чернігівської області, вул.Центральна,37, код ЄДРПОУ - 04414543.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода