Справа № 438/411/20
Номер провадження 2/438/235/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 жовтня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Слиша А.Т..

при секретарі Наминанік О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Борислава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Хоронжак Ольга Романівна, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визначити для неї, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікове картки платника податків: НОМЕР_1 , додатковий строк терміном - два місяці (з дня набрання рішенням суду законної сили), для прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Дрогобич Львівської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Дрогобич Львівської області померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку житлової квартири АДРЕСА_1 .

На час смерті мати була зареєстрована та постійно проживала у квартирі АДРЕСА_1 , а позивач разом зі своєю сім`єю проживала в с.Ясениці Дрогобицького р-ну Львівської області.

Після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як була переконана, що мати заповіла свою частку у квартирі старшій сестрі ОСОБА_3 (дівоче ОСОБА_3 ).

Однак, як стало відомо у березні 2020 року, за життя матір ОСОБА_4 склала заповіт від 09.09.2008, відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповіла позивачу ОСОБА_2 .

Вважає, що додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини судом має бути визначений мені, так як його пропущення відбулося з поважних причин.

Причиною пропуску встановленого законом строку є те, що їй не було відомо про наявність заповіту на її користь, оскільки за життя спадкодавцем про складення заповіту ніколи не згадувалося. А стало позивачу відомо про існування такого заповіту в березні 2020 року після розмови з старшою сестрою ОСОБА_3. та звернення до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Хоронжак О.Р.

Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій, так як не знала про наявність заповіту.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився. До суду надійшов відзив відповідача, в якому зазначено, що відсутні будь-які поважні причини для поновлення позивачу строку для прийняття спадщини, просять відмовити в його задоволенні. Посилаються на те, що позивач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 30 травня 2001 року) та спадкодавцем першої черги за законом, відповідно позивач мала звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини своєчасно й без урахування обставин існування заповіту, у зв`язку з чим незнання позивача про існування заповіту не свідчить про поважність пропуску строку на прийняття спадщини (правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 квітня 2020 року справа №755/21472/15-ц, провадження №61-1765св19).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Хоронжак Ольга Романівна у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.9).

ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе її майно, що буде належати останній на день смерті, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Паньків Г.О.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Із пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що позивачу ОСОБА_2 не було відомо про наявність заповіту спадкодавця на її користь, оскільки за життя її мати не виражала свою волю. Про наявність вищезгаданого заповіту позивачу стало відомо у березні 2020 року після розмови із старшою сестрою ОСОБА_3. та звернення позивача до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Хоронжак О.Р.

Згідно з листом приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Хоронжак О.Р. від 13 березня 2020 року вих.№23/02-14 вбачається, що спадкова справа №04/2020р заведена до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.23).

З листа начальника відділу реєстрації Бориславської міської ради Львівської області від 25 лютого 2020 року № 596/17-59 встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не зареєстровано місце проживання інших осіб (а.с.17).

Отже, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори спадкоємці, крім позивача ОСОБА_2 не зверталися, спадкова справа не заводилася, відповідне повідомлення ОСОБА_2 не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту ОСОБА_4 .

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення в пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2019 року справа № 761/42165/17-ц.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання щодо поважності причини пропуску позивачем строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , суд виходить з того, що згідно з наданими представником позивача поясненнями, що підтверджують викладені в позові обставини, наявними доказами, позивач ОСОБА_2 не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, про що позивач дізналась лише в березні 2020 року.

Відповідно, суд вважає за можливе відступу від правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 23 квітня 2020 року справа №755/21472/15-ц провадження №61-1765св19, оскільки фактичні обставини та підстави позову у справі, що є предметом судового розгляду, не є тотожними фактичним обставинам та підставам позову у справі №755/21472/15-ц.

Суд прийшов до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення останній додаткового строку терміном два місяці, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Сам по собі факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 12, 13, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,додатковий строк терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті матері спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бориславі Львівської області.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш