Справа № 545/1862/20
Провадження № 2/545/932/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді: - Гальченко О.О.,

за участю секретаря: - Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення нарахованої, невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.02.2020 року була звільнена з посади бухгалтера Центральної районної аптеки № 22 - філії Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм».

Ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про працю України ( КЗпП ), власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України.

Згідно ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В порушення вимог ст. 116 КЗпП розрахунок з позивачем не було проведено в день звільнення. Розмір заборгованості по заробітній платі становить 19 858,34 грн., що підтверджується довідкою виданою Центральною районною аптекою № 22 філією Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм».

Вона неодноразово зверталася до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» з вимогою виплатити наявну заборгованість, проте до цього часу жодних виплат не відбулося, у зв`язку чим вона змушена звертатися за судовим захистом своїх прав.

Згідно ст. 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» ( Постанова Пленуму ), установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 ( з наступними змінами і доповненнями ). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Відповідно п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Згідно п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного ( годинного ) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна ( годинна ) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні ) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин ), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, позивач має право стягнення на її користь середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, по день постановлення відповідного рішення суду.

З огляду на дату звільнення позивача, при розрахунку її середнього заробітку слід використовувати розмір заробітної плати за грудень 2019 року та січень 2020 року.

Як зазначено у довідці за формою ОК - 5 від 03.07.2020 року,виданій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, заробітна плата позивача за грудень 2019 року становила 5341,16 грн., за січень 2020 року 4878,97 грн.

Кількість робочих днів у грудні 2019 року - 21, у січні 2020 року - 21.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить: ( 5341,16 + 4878,97 ) : ( 21+21 ) = 243,33 грн.

Позивач не може достеменно знати дату прийняття судом рішення, тому надає розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2020 року ( наступний день після звільнення ) по 23.07.2020 року ( дата складання позовної заяви ).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком ( ч. 2 ст. 233 КЗпП ).

При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи ( ст. 235 ), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком ( ст. 238 КЗпП ).

Таким чином, з огляду на положення чинного законодавства, з врахуванням роз`яснень зазначених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», належним способом захисту прав позивача в даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по дату прийняття рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З огляду на інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , отже даний позов підсудний Полтавському районному суду Полтавської області.

Ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається - сумою, яка стягується ( п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ).

Як зазначалося, сума невиплаченої заробітної плати, вимогу про стягнення якої заявляє позивач становить: 19858,34 грн.

Сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнень, на час подання позову становить: 23846,34 грн.

Таким чином, загальна ціна позову встановлюється у розмірі: 19858,34 гр: + 23 846,34 грн. = 43 704,68 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач вживала таких заходів - зверталася до відповідача з проханням виплатити заробітну плату, проте грошових коштів не отримала.

Прохала :

1. Стягнути з Полтавського обласного комунального підприємства

«Полтавафарм» ( ідентифікаційний код юридичної особи: 32986923 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) невиплачену заробітну плату у сумі 19 858,34 грн.

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального підприємства

«Полтавафарм» (ідентифікаційний код юридичної особи: 32986923) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з 01.03.2020 по дату прийняття рішення суду виходячи з середньоденного розміру заробітної плати - 243,33 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала позов задовольнити, не заперечувала щодо зочного розгляду справи ( а. с. 54 ).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки відповідач суд не повідомив.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.02.2020 року позивачка звільнена з посади бухгалтера Центральної районної аптеки № 22 філії Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України ( а. с. 9-10 ).

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок з позивачем не було проведено в день звільнення. Розмір заборгованості по заробітній платі станом на 29.02.2020 року становив 19858,34 грн., що підтверджується довідкою виданою Центральною районною аптекою № 22 філії Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм».

Заборгованість по заробітній платі виникла та не була погашена на дату звільнення позивача з роботи - 29.02.2020 року. Згідно довідки ПОКП «Полтавафарм» сума заборгованості із заробітної плати при звільненні позивачки становить 19 858,34 грн.

Таким чином, на дату звільнення позивачки ПОКП «Полтавафарм» зобов`язане було в силу вимог ст. ст. 47, 116 КЗпП України виплатити заробітну плату ОСОБА_1 в сумі 19 858,34 грн.

Відповідач вимоги ст. ст.47, 116 КЗпП України не виконав, повного розрахунку в день звільнення не провів, заробітну плату не виплатив, кінцевий розрахунок з позивачем не проведено на дату подання позовної заяви.

Як зазначено у довідці за формою ОК - 5, заробітна плата позивача за грудень 2019 року становила 5341,16 грн., за січень 2020 року 4878,97 грн.

Це також підтверджується даними про нараховану заробітну плату ( дохід, грошове забезпечення ) позивача, зазначеними у довідці за формою ОК-7 .

Кількість робочих днів у грудні 2019 року - 21, у січні 2020 року - 21.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить: ( 5341,16 + 4878,97) : ( 21+21 ) = 243,33 грн.

Середній заробіток ОСОБА_1 за час затримки розрахунку при звільненні, з 29.02.2020 року по дату рийняття рішення суду - 24.12.2020 року виходячи з середньоденного розміру заробітної плати - 243,33 грн. становить 49 395,99грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 17, 76-83, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 47, 116, 117, 233, 238 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» ( ідентифікаційний код юридичної особи: 32986923 ) на користь ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) невиплачену заробітну плату у сумі 19 858,34 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з 29.02.2020 року по дату прийняття рішення суду виходячи з середньоденного розміру заробітної плати - 243,33 гривень, в сумі 49 395,99 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду про виплату заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» ( , адреса: 38751, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, вул. Горбанівська, 2 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко