Провадження № 4-с/638/193/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., перевіривши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною скаргою, в якій просить зобов`язати Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням виконавчого провадження та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна про зняття арешту та заборони відчуження належного скаржнику нерухомого майна.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна їй стало відомо, що на підставі постанови про арешт майна боржника АА 051572 від 17.07.2009 року ВДВС Люботинського МУЮ Харківської області зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна ОСОБА_1 . Після звернення до Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) їй повідомлено, що станом на момент звернення виконавчі провадження є завершеними та термін зберігання сплинув, а постанова АА 051572 від 17.07.2009 року про арешт майна боржника винесена поза межами технічних засобів ЄДРВП та АСВП. Отже провадження, за яким ОСОБА_1 мала статус боржника є завершеним, арешт з майна ОСОБА_1 не знятий, що є порушенням права власності, зокрема права розпоряджатися належним їй майном.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Люботинського МВ ДВС ГТУЮ у Харківській області перебували матеріали виконавчого провадження примусового виконання виконавчого документу № 2-2187/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» сум боргу та виконавчого документу №2/0417/8844/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Станом на теперішній час виконавчі провадження є завершеними та строк зберігання їх сплив.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна на час повернення виконавчого документа) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно ч. 1, ч. 2ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти)боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Підстави для зняття арешту з майна боржника визначені у частині 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість зняття арешту за рішенням суду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що право особи, яка звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, безумовно підлягає поновленню, але враховуючи той факт, що станом на теперішній час виконавчі провадження є завершеними, останньою був невірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки захист порушеного права ОСОБА_1 можливий шляхом пред`явлення позовної заяви про зняття арешту.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про відмову у відкритті провадження за скаргою, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку, передбаченому VII розділом ЦПК.

Керуючись ст. 1, 10, 19, 186 ЦПК України, , -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк