Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Агро», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв Андрій Миколайович про встановлення нікчемності договору купівлі-продажу, визнання недійсними договори, скасування рішень,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, змінивши 04.05.2020 позовні вимоги, просить встановити нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк». Визнати недійсним договір №1683/К купівлі-продажу прав вимог від 09.08.2019, укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Легіон Агро». Визнати недійсним договір відступлення прав вимог за іпотечним договором №2006/0808/55-013-Z-1 від 29.08.2008, укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Легіон Агро» 09.08.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антоновою I.B., зареєстрованим за реєстровим № 621 та скасувати державну реєстрацію цього договору. Скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Звєрєва А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50068612 від 06.12.2019 року 12:51:08, внесено запис про право власності: 34505334, за яким зареєстровано право приватної власності за ТОВ «Легіон Агро» на об`єкт нерухомого майна (номер об`єкта в РПВН 22930721) квартиру АДРЕСА_1 . Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - запис від 06.12.2019 року про право власності: 34505334, яким зареєстровано право приватної власності за ТОВ «Легіон Агро» на об`єкт нерухомого майна (номер об`єкта в РПВН 22930721) квартиру АДРЕСА_1 . Стягнути з ТОВ «Легіон Агро» на користь позивача ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн.
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Легіон Агро» заперечував проти задоволення позовних вимог, які були змінені позивачем 04.05.2020, вважаючи їх необґрунтованими, в задоволені позову просив відмовити. Крім того, подав письмову заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності до вимоги про визнання нікчемним Договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», а враховуючи, що позивач просить визнати недійсними всі правочини, які укладались на підставі цього Договору, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач ПАТ «Дельта Банк» подав відзив на позов, в якому зазначає, що 28.05.2012 до AT «Дельта Банк» перейшли права вимоги за кредитами, наданими ПАТ «Сведбанк», в тому числі і за Кредитним договором № 2006/0808/55-013 від 29.08.2008 з усіма забезпечувальними договорами. 12.07.2019 були проведені відкриті торги (аукціон) з продажу прав вимоги AT «Дельта Банк» за кредитним договором № 2006/0808/55-013 від 29.08.2008 ОСОБА_1 (номер лоту GL3N0873), відповідно до Рішення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів № 354 від 03.04.2019. На підставі Протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-05-24-000100-b від 12.07.2019 між AT «Дельта Банк» та переможцем аукціону ТОВ «Легіон Агро» 09.08.2019 були укладені наступні договори: Договір № 1683/К купівлі-продажу прав вимоги; Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 2006/0808/55-013-Z-1, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. 29.08.2008 року за реєстровим № 6436; Договори відступлення майнових прав за Договорами поруки. Таким чином, в зобов`язанні був замінений кредитор, при цьому згода боржника на таку заміну не потрібна. Виключно новий кредитор має право заявити вимогу первісному кредитору щодо недійсності переданої йому вимоги. У боржника є право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Вважають, що позивач не зазначив та не довів правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав, тому в задоволені позову просять відмовити.
В судове засідання представник відповідача ПАТ «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв А.М. не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, тому справа розглядається в їх відсутність.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
29 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 2006/0808/55-013 (далі за текстом Кредитний договір). 18 липня 2011 року між сторонами укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору. Згідно умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 21 000,00 доларів США з терміном погашення 29 серпня 2028 року.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29.08.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір №2006/0808/55-013-Z-1, посвідчений нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №6436 (далі за текстом Іпотечний договір). Предметом договору іпотеки визначено квартиру АДРЕСА_2 . 18 липня 2011 року між сторонами укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Іпотечного договору.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29.08.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», ОСОБА_6 (поручитель) та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки № 2006/0808/55-013-P-l. 18 липня 2011 року між сторонами укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29.08.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», ОСОБА_2 (поручитель) та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки № 2006/0808/55-013-Р-2. 18 липня 2011 року між сторонами укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки.
25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 1306, 1307 (надалі - Договір купівлі-продажу прав вимоги). На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги, право вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором перейшло від ПАТ «Сведбанк» до AT «Дельта Банк», тобто був змінений кредитор у зобов`язаннях.
Таким чином, 28.05.2012 до AT «Дельта Банк» перейшли права вимоги за кредитами, наданими ПАТ «Сведбанк», в тому числі і за кредитним договором № 2006/0808/55-013 від 29.08.2008 з усіма договорами, укладеним з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором.
12 липня 2019 року були проведені відкриті торги (аукціон) з продажу прав вимоги AT «Дельта Банк» за кредитним договором № 2006/0808/55-013 від 29.08.2008 ОСОБА_1 (номер лоту GL3N0873).
На підставі Протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-05-24-000100-b від 12.07.2019 між AT «Дельта Банк» та переможцем аукціону ТОВ «Легіон Агро» 09.08.2019 були укладені наступні договори: Договір №1683/К купівлі-продажу прав вимог від 09.08.2019; Договір відступлення прав вимог за Іпотечним договором №2006/0808/55-013-Z-1 від 29.08.2008, посвідченого 09.08.2019 приватним нотаріусом КМНО Антоновою I.B., зареєстрованим за реєстровим № 621.
06.12.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Звєрєвим А.М. прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності за ТОВ «Легіон Агро» на квартиру АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_2 просить суд встановити нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», посилаючись в позові на наступні обставини.
Згідно до п. 2.3 Договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», Права вимоги переходять від Продавця до Покупця (надалі - Відступлення), та обов`язки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги. Обов`язок Продавця передати Права вимоги Покупцю та підписати Акт приймання-передачі Прав вимоги залежить від отримання Продавцем повної суми Загальної Купівельної ціни у Дату підписання.
Позивач зазначає, що оскільки оригінал Акту приймання-передачі Прав вимоги та документів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», надані не були - відсутні докази набуття новим кредитор прав кредитора, а також щодо здійснення повної оплати за Договором купівлі-продажу прав вимоги, тобто доказів, які б підтверджували належне виконання ПАТ «Дельта банк» своїх зобов`язань за Договором, що є підставою, як вважає позивач, для визнавання відсутності переходу Права вимоги від Продавця до Покупця за вищезазначеним Договором купівлі-продажу прав вимоги.
Також позивач посилається на те, що за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - відомості про реєстрацію відступлення прав від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» за даним іпотечним договором не реєструвалися, що на думку позивач свідчить про те, що цей правочин нотаріально не посвідчувався.
Позивач вважає, що вищенаведене свідчить про те, що відповідач ПАТ «Дельта Банк» не надав суду доказів набуття ним права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №2006/0808/55-013 від 29.08.2008 та іпотечним договором №2006/0808/55-013-2-1 від 29.08.2008, укладеними ОСОБА_2 з ПАТ «Сведбанк».
Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_2 просить встановити нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк».
Проте, доводи позивача щодо наявності підстав для встановлення нікчемності Договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», суд вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 ЦК України тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК України тощо).
Нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Оскільки відповідно до п.2 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним, важливим є розмежування двох понять: «нікчемний правочин» та «оспорюваний правочин», бо кожен з видів недійсності правочинів передбачає різні шляхи захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини).
Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані).
Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, тобто коли є правова норма, яка безпосередньо визначає недійсність правочину без дотримання її вимог, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Статтею 1 Закону України від 05.06.2003 № 898-IV «Про іпотеку», визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).
При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.
У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12.07.2001 № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Як вбачається з Договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на іншу фінансову установу, яка також має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг.
Таким чином, відступлення права вимоги за кредитним договором відбулося у відповідності до вимог ст.ст. 512, 1054 ЦК України, враховуючи, що для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.
Пред`являючи позов про встановлення нікчемності правочину, позивач повинен вказати вимогам якого закону не відповідає нікчемним правочин.
Позивач ОСОБА_2 не зазначив вимогам якої правової норми, яка безпосередньо визначає недійсність правочину без дотримання її вимог, не відповідає Договір купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», який ОСОБА_2 просить визнати нікчемним.
Доводи позивача про відсутність доказів набуття новим кредитор ПАТ «Дельта Банк» прав кредитора за Кредитним договором №2006/0808/55-013 від 29.08.2008 та Іпотечним договором №2006/0808/55-013-2-1 від 29.08.2008, укладеними ОСОБА_2 з ПАТ «Сведбанк», та відсутності доказів здійснення повної оплати за цим Договором купівлі-продажу прав вимоги, позивачем не доведені.
Посилання позивача на те, що в Договорі купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», сторони не визначили, які права вимоги Продавець продає (відступає) Покупцю та не досягли згоди з усіх істотних умов цього договору, а сам правочин нотаріально не посвідчувався, є безпідставними, спростовуються дослідженими судом доказами.
В матеріалах справи міститься Договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., з письмовим перекладом тексту договору з української мови на англійську мову, зробленим перекладачем ОСОБА_5 , зареєстровано в реєстрі за №№ 1306, 1307 (т.1 а.с.196-224); Акт приймання передачі до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 202 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», згідно якого Продавець передав, а Покупець прийняв Права вимоги, які перелічені у Додатку до цього акту, що посвідчує факт здійснення Відступлення та Витяг з Додатку 1. Перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги, в якому зазначається, що передано Право вимоги за Кредитним договором №2006/0808/55-013 від 29.08.2008, укладеним з ОСОБА_1 , та вказані номери договору іпотеки/поруки/застави, а також ПІБ іпотекодавця/поручителя/застоводавця (т.1 а.с.225-226).
Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін, що встановлено ст.81 ЦПК України.
Позивачем не надано доказів, підтверджуючих обґрунтованість позовних вимог, щодо встановлення нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», а тому позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині задоволенню не підлягають.
Крім того, представник відповідача ТОВ «Легіон Агро» подав заяву про застосування строку позовної давності.
У разі спливу строку позовної давності суд розглядає питання про наявність поважності причин їх пропуску тільки у випадку, якщо позивачем заявлена відповідна вимога про визнання таких причин поважними.
Відповідно до правові позиції, викладеної у постановах Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 7106/1272/14-ц, від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 та від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17: саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин.
Позивачем не заявлялось про пропуск строку позовної давності з поважних причин, оскільки він вважає, що строк позовної давності не пропущено.
Згідно з п.5 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 4176-VI від 20.12.2011 «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про: 1) визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства або обману; 2) застосування наслідків нікчемного правочину; 3) визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. При цьому, стосовно вимог, передбачених підпунктами 1 та 2 цього пункту, особа може звернутися до суду лише за умови, якщо строк їх пред`явлення, встановлений положеннями ЦК, що діяли до набрання чинності цим Законом, не сплив на момент набрання чинності цим Законом.
Таким чином, до вимог щодо застосування наслідків нікчемного правочину застосовується строк позовної давності.
Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому ЦК України встановлено винятки з цього правила щодо окремих вимог, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними (частинами 2, 3 ст.261 ЦК України).
Саме до такого розуміння норм ст. 261 ЦК України зводиться правовий висновок Верховного Суду України, зроблений під час розгляду справи № 6-75цс15 у постанові від 03.02.2016.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, що встановлено ч.4 ст.267 ЦК України.
Обґрунтовуючи підстави для задоволення інших позовних вимог, ОСОБА_2 зазначає, що недійсність (нікчемність) Договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк, є самостійною та достатньою підставою для визнання недійсними усіх правочинів, що укладалися на підставі цього Договору.
Враховуючи, що інші позовні вимоги ОСОБА_2 є похідними від вимоги про встановлення факту нікчемності Договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта банк», суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 3, 13, 15, 16, 204, 215, 219-225, 261, 267, 512, 514, 554, 1054 ЦК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Агро», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв Андрій Миколайович про встановлення нікчемності договору купівлі-продажу, визнання недійсними договори, скасування рішень - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.12.2020 р.

СУДДЯ