У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

19 листопада 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

22 грудня 2020 року (вх. №81823) позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ст.257 ЦПК України, та повернути сплачений судовий збір в розмірі 10 000,00 гривень.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оцінивши наведені представником позивача підстави для залишення позову без розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.п.4 п.5 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Тому суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Питання про залишення без розгляду позову у справі регламентується положеннями ст. 257 ЦПК України. Пунктом 5 частини першої вказаної статті передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже право позивача (чи його представника) на ініціювання перед судом вирішення питання про залишення позову у справі без розгляду може бути реалізоване до початку розгляду справи по суті.

Суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач або його представник звернулися з таким клопотанням.

При цьому звернення із заявою про залишення заяви без розгляду робить неможливим вирішення спору, навіть якщо на цьому наполягає відповідач.

Виходячи з предмету позову та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню, оскільки позивач скористався процесуальним правом залишити позов без розгляду, підстава для залишення позову без розгляду не протирічить закону, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Роз`яснити позивачу, що особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Як передбачено у п.4 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Виходячи з вище викладено, суд дійшов висновку, що вимога позивача про повернення судового збору задоволенню не підлягає, оскільки законом не передбачена можливість повернення судового збору у зв`язку із залишенням позову без розгляду за заявою позивача .

На підставі викладеного та керуючись статтями 257, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду та повернути сплачений судовий збір,- задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - залишити без розгляду.

В іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :