Справа № 583/4844/20
У Х В А Л А

про залишення без руху

28 грудня 2020 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні та повернення трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2020 року представник позивача - адвокат Борика О.О. звернувся до суду в інтересах позивачки ОСОБА_1 з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні та повернення трудової книжки, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , код ЄРДПОУ: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 6193,26 грн.; середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення; зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , код ЄРДПОУ: НОМЕР_1 , видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Однак позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом першим частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У позовній заяві позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та зобов`язання видати трудову книжку.

У постанові від 30.01.2019 по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Отже, за таких обставин пільги щодо сплати судового збору, передбачені п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, оскільки вказані вимоги не входять до структури заробітної плати.

Таким чином, позивачкою заявлено 3 позовні вимоги, одна з яких про стягнення заборгованості по заробітній платі не оплачується судовим збором, за інші дві вимоги позивачкою має бути сплачено судовий збір

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року становить 2102 грн.

Таким чином позивачці необхідно доплатити судовий збір в сумі 1681,60 грн.

Згідно із ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, так як позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому наявні підстави для залишення її без руху з наданням позивачу строку для усуненя зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні та повернення трудової книжки - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, про що повідомити позивача.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Н.Б. Плотникова