Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/907/19
№ провадження 2/624/33/20
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 28 грудня 2020 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Проскурні Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №624/907/19,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

третя особа: Красненська сільська рада Кегичівського району Харківської області,

вимоги позивача: про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом не втручання на роботи, проведені на її земельній ділянці, третя особа: Красненська сільська рада Кегичівського району Харківської області.

В обґрунтування своїх позовних зазначає, що вона являється власником кв. АДРЕСА_2 господарських будівель та споруд.

У 2016 році вона звернулася до Красненської сільської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлової квартири та отримала дозвіл на виготовлення технічної документації орієнтовною площею 0,25 га з метою передачі даної ділянки у приватну власність. Після отримання вказаного рішення №73 від 08 вересня 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою» щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлової квартири, було замовлено технічну документацію в ПП «Регіонземпроект», яка й була виготовлена на загальну площу 0,2306 га.

Вказана документація була затверджена та вказана земельна ділянка перейшла у її приватну власність. Після цього було проведено виділення земельної ділянки в натурі та було встановлено паркан, проте відповідач неодноразово ламає її паркан та позбавляє права вільного використання своєї земельної ділянки. На усні вимоги виправити вказані порушення відповідач не реагує.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

27 листопада 2019 року позивач звернулася до Кегичівського районного суду Харківської області.

Ухвалою суду від 11 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 10 січня 2020 року витребувано додаткові докази по справі.

Ухвалою суду від 06 липня 2020 року залучено до участі у справі спеціаліста з земельних питань.

Сторони у судове засідання не з`явились, натомість надали заяви про розгляд справи без їх участі, окрім того:

позивач - позов підтримує, просить прийняти рішення на підставі наданих документів та доказів,

відповідач позов не визнає, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю,

третя особа позов визнає повністю.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12 січня 1996 року №664 (копія, а.с.5).

ОСОБА_1 замовила складання технічної документації із землеустрою, кінцевим результатом яких є встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (а.с.6).

Відповідно до акту обстеження меж земельної ділянки від 03 травня 2018 року сусід ОСОБА_3 не з`явився в встановлений час та не надав ніяких заперечень та у нього відсутні документи права власності на земельну ділянку та ця земельна ділянка належить до комунальної власності комісія вважає за доцільне підписати акт погодження меж земельної ділянки головою Красненської сільської ради (а.с.8).

ОСОБА_1 зверталась до Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області з заявою щодо конфлікту з ОСОБА_3 , про що свідчать матеріали ЖЕО №2402 від 09 листопада 2018 року (а.с.43-57).

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 01 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 відмовляється узгоджувати межі згідно проекту відведення земельної ділянки мотивуючи тим, що ОСОБА_1 під час встановлення меж не врахувала його зауваження (а.с.9).

З акту обстеження земельної ділянки від 31 липня 2019 року вбачається, що комісія провела обстеження приватизованого двору ОСОБА_1 кадастровий номер :02:000:0256. Згідно документів ОСОБА_1 межі двору винесені правильно, проте ОСОБА_3 з межами двору не погоджується (а.с.34).

Відповідно до акту обстеження від 16 березня 2020 року вбачається, що згідно проведених замірів (ширина двору на початку складає 11,35 м, ширина двору в кінці складає 11 м, довжина двору 64 м. Заміри городу складають: ширина 14,5 м, довжина 95 м) та розгляду документів ОСОБА_1 межі двору винесені правильно. За результатами замірів межі двору ОСОБА_3 складають: ширина на початку двору складає 18 м, ширина двору в кінці складає 20 м, довжина двору АДРЕСА_3 . Заміри городу складають: ширина 17 м, довжина 95 м (а.с.103).

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду.

Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Загальними положеннями частини 2 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із положеннями статей 91,96 ЗК України, власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до статті 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Статтею 152 ЗК України передбачено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач відповідно до вимог процесуального закону зобов`язаний надати суду належні та допустимі докази, які б підтверджували існування перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Надані позивачем на підтвердження цих вимог докази звернення його до Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про конфлікт з ОСОБА_3 не є беззаперечним доказом того, що відповідач ОСОБА_3 перешкоджає їй у користуванні земельною ділянкою.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позову є передчасними і не вбачає правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Красненська сільська рада Кегичівського району Харківської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Краматорськ, Донецької області, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 .

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Красне, Кегичівського району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_3 ,ІПН НОМЕР_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 .

третя особа: Красненська сільська рада Кегичівського району Харківської області, місце знаходження: 64032, Харківська область, Кегичівський район, с. Красне, майдан Незалежності, 7.

Суддя Н.М. Куст