Справа № 587/1962/20
РІШЕННЯ
23 грудня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,
Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент вирішення даного спору сторони проживають окремо, дочка проживає разом з позивачем. Як зазначила позивач, вона на даний час вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на те, що відповідач проживає окремо та не забезпечує її матеріально з огляду на вищевикладені обставини, просить суд задовольнити пред`явлені вимоги у повному обсязі, а саме стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.
Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.
Відповідач та його представник для розгляду справи до суду не з`явились по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача адвоката Шаповал О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона пояснила, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Судовим наказом № 587/1866/20 від 08.09.2020 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 2018 року народження у розмірі ј частини його заробітку (доходу). На теперішній час відповідач сам перебуває у скрутному матеріальному становищі, після звільнення з останнього місця роботи у 2014 році офіційно працевлаштуватися не може, тому сприяє також ситуація з оголошеним карантином в зв`язку з хворобою COVID-19, натомість позивач отримує соціальну виплату на дитину. Просили не брати до уваги довідки про хворобливий стан позивача, оскільки останньою не доведено факти перебування її на диспансерному лікуванні чи в потребі спеціалізованого лікування, за що їй доводиться витрачати значні кошти. Просили позов задовольнити частково, відповідач згоден сплачувати на утримання дружини 1/8 частину з усіх видів його заробітку (доходів) (а.с.21,22).
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 10вересня 2010 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 87 (а.с.3).
Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 (а.с.4), батьком якої є відповідач.
На даний час сторони проживають окремо.
Як встановлено судом малолітня дитина проживає з позивачем, що сторонами в ході розгляду не заперечувалось з огляду на зміст позовної заяви та визнання відповідачем цих обставин.
Дитина знаходиться на утриманні матері.
Судовим наказом № 587/1866/20 від 08 вересня 2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 02 вересня 2020 року (дня подачі заяви про видачу судового наказу) і до повноліття дитини.
Позивач потребує матеріальної допомоги.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку.
Згідно довідки, виданої Головним управлінням ДПС у Сумській області від 01.09.2020 за № 2167, позивач за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року отримала соціальну виплату за перший квартал 2020 року 2 580 грн. 00 коп., за другий квартал 2 800 грн. 00 коп. (а.с.7).
Інших доходів позивачка не має і такі дані матеріали справи не містять.
Позивач в позовній заяві зазначає, що вона не працює та має проблеми зі здоров`ям. Також до матеріалів справи додана амбулаторна картка № 254316 первинної консультації кардіолога медичного центру «Мед-союз» від 10.09.2020 року та Консультативний висновок від 14.08.2020 року (а.с.5,6). Однак, ОСОБА_1 не надала жодної довідки перебування на диспансерному лікуванні або те, що вона потребує спеціалізованого лікування, реабілітації чи діагностики, за що їй доводиться витрачати значні кошти та стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого обов`язку щодо утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу.
Проте судом встановлено, що відповідач не має єдиного джерела свого доходу та не є працевлаштованим, оскільки 05.03.2014 року звільнений з роботи ТОВ «Торгівельний комплекс «Все для дома», що підтверджується відомостями із його трудової книжки (а.с.23). Тому на теперішній час не в змозі надавати заявлену позивачем матеріальну допомогу, оскільки сам немає доходу. Крім того, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року на всій території України впроваджено карантин, в зв`язку з чим відповідач також офіційно працевлаштуватись на роботу не може.
Вирішуючи вимогу позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).
З урахуванням наведеного, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, часткове визнання відповідачем, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй дружині.
Згідно ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно.
Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В ході розгляду справи встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку та отримує соціальну виплату на дитину, крім того, отримує аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, які є єдиним її доходом, і які не забезпечують її потреб на прожиття та лікування. Проте, судом також встановлено, що на відповідач також перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працевлаштований, сплачує аліменти на утримання дитини.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, розмір соціальної допомоги, стан здоров`я позивача, що потребує додаткових витрат на її лікування, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, що він може надавати матеріальну допомогу своїй дружині, його фінансовий стан, який з 2014 року не працевлаштований, та інші обставини, що мають істотне значення та часткове визнання позову відповідачем, який визнав позов про стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходів), у зв`язку з чим на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству.
У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 11 вересня 2020 року.
У відповідності з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести і обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
В той же час, позивачем не доведено належними та допустимими доказами необхідності стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно.
Відповідно до ч.1 п.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 75, 79, 84, 182 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Суми, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 11 вересня 2020 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.
Допустити негайне виконання рішення в частині з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Суми, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 840 гривень 80 копійок судового збору в доход держави.
В іншій частині позов залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко