Справа № 457/1337/19
провадження №2/457/67/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Марчука В.І.

при секретарі Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Трускавецької міської ради, третя особа: відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зврнулись до суду з позовом до Трускавецької міської ради, третя особа: відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Позивачі позовні вимоги мотивують тим, що 04 серпня 2000 року Трускавецька міська рада видала розпорядження № 537 р, згідно з яким було надано дозвіл на виготовлення проекту відводу земельної ділянки громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (будівництво гаражів по АДРЕСА_1 . Рішенням № 248 від 03 жовтня 2000 року Трускавецька міська рада затвердила проект відведення земельної ділянки громадянам: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 25 вересня 2001 року Трускавецька міська рада прийняла рішення № 372 від 25 вересня 2001 року про передачу землі у власність, згідно з яким передано у спільну сумісну власність земельні ділянки на АДРЕСА_1 житлова АДРЕСА_2 кадастровий АДРЕСА_3 ) громадянам: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та ОСОБА_5 , площею 274 кв.м. для будівництва і обслуговування гаражів. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: номер витягу НВ 019 від 04.20.2019 року: земельна ділянка 0,0274 га, кадастровий номер :03:007:0034, місце розташування АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів (Землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів), державна реєстрація земельної ділянки від 22.02.2016 р. Належить громадянам: ОСОБА_3 (1/1), ОСОБА_2 (1/1), ОСОБА_1 (1/1). Вид права право власності. В межах 2007 року власниками земельної ділянки було зведено гараж, що розміщений на земельній ділянці, яка є у спільній сумісній власності позивачів. Площа земельної ділянки під гаражем 100,5 м. кв. Позивачами було замовлено технічну інвентаризацію об`єкта та 29 жовтня 2019 року їм було виготовлено Технічний паспорт на гараж. Інвентаризаційна справа № б/н, реєстраційний № 19165/1.

Зазначений технічний паспорт був виконаний ОСОБА_6 , кваліфікаційний сертифікат АЕ № 003297. Згідно з експлікації до схеми розташування будівель та споруд гараж А1 розміщений на земельній ділянці загальною площею 274м.кв., з них усього під забудовою 100,5 м.кв. та під двором 173, 5 м.кв. (2 арк. технічного паспорта). Відповідно до Експлікації приміщень, то гараж має - 1 поверх, що включає в себе три приміщення (30,1 м.кв; 28,7 м.кв.; та 30,0 м.кв.), згідно розрахунку за загальною площею приміщень, за формулами розрахунку площ (м2) становить 88,8 м.кв. (4 арк. технічного паспорта). За загальними характеристиками, гараж споруджений у 2007 році, фундамент - монолітний стрічковий, стіни газоблок, цегла, покрівля шиферний лист, перекриття дере`вяне, підлога бетонна стяжка, електрика 220 вольт, висота гаража 3,00 м., площа основи (забудови) 100, 5 м.кв., об`єм - 301,5 (м3) (5 арк. технічного паспорта). Також на замовлення позивачів було проведено технічний огляд нежитлової будівлі (гаражу) по АДРЕСА_1 . Роботи з технічного огляду були проведені з метою визначення відповідності фактичного стану об`єкта державним будівельним нормам та надання в разі портеби рекомендацій щодо усунення виявлених недоліків. За результатами проведенного технічного огляду складено Звіт про проведення технічного огляду нежитлової будівлі (гаражу) по АДРЕСА_1 від 12 листопада 2019 року. Згідно з якими встановлено, що об`єкт відповідає протипожежним вимогам в частині дотримання протипожежних розривів, визначених ДБН 360 92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та наявності блискавкозахисту згідно з ДСТУ Б. (арк. 3 звіту з технічного огляду).

Експертом ОСОБА_7 за результатами технічного огляду встановлено, що гараж будівельним нормам відповідає. Роботи проведено відповідно до кваліфікаційного сертифіката відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, за напрямом експертиза та обстеження у будівництві серії АЕ № 000546 від 31.07.2012., що виданий Атестаційною архітектурно будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства.

В листопаді 2019 року позивачі звернулися до відділу державного архітектурно будівельного контролю Трускавецької міської ради з Декларацією про готовність об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Але листом № 307 від 21.11.2019 року відділ державного архітектурно будівельного контролю Трускавецької міської ради повідомив, що декларація про готовність до експлуатації об`єкта будівництва (декларація) розглянута. За № ЛВ 86 від 19.11.2019 року зареєстрована відмова реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Однією з підстав відмови встановлено, що позивачі не зареєстрували повідомлення про початок будівельних робіт, а отже гараж вважається самочинним будівництвом. Тобто, дана підстава має для позивачів значні наслідки, вони не можуть ввести в експлуатацію об`єкт, а тому наслідком є те, що не можуть зареєструвати право власності на нього, що гарантоване Законами України. Тому їх право є порушене, а відновити права вони не можуть в інший спосіб, окрім як звернутися до суду.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити.

Відповідач Трускавецька міська рада не забезпечила повноважного представника в судове засіданнята не повідомила причини неявки, однак суд вважає за можливе проводити справу за відсутності представника відповідача, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, які висвітлюють права та взаємовідносини сторін.

Представник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради в судове засідання не з`явився та не повідомив причини своєї неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..

Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2001 року Трускавецька міська рада прийняла рішення № 372 від 25 вересня 2001 року про передачу землі у власність, згідно з яким передано у спільну сумісну власність земельні ділянки на АДРЕСА_1 житлова малоповерхової забудови, кадастровий квартал № АДРЕСА_3 ) громадянам: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , площею 274 кв.м. для будівництва і обслуговування гаражів. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: номер витягу НВ 019 від 04.20.2019 року: земельна ділянка 0,0274 га, кадастровий номер :03:007:0034, місце розташування АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів (Землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів), державна реєстрація земельної ділянки від 22.02.2016 р. Належить громадянам: ОСОБА_3 (1/1), ОСОБА_2 (1/1), ОСОБА_1 (1/1). Вид права право власності. В межах 2007 року власниками земельної ділянки було зведено гараж, що розміщений на земельній ділянці, яка є у спільній сумісній власності позивачів. Площа земельної ділянки під гаражем 100,5 м. кв. Позивачами було замовлено технічну інвентаризацію об`єкта та 29 жовтня 2019 року їм було виготовлено Технічний паспорт на гараж. Інвентаризаційна справа № б/н, реєстраційний № 19165/1. Зазначений технічний паспорт був виконаний ОСОБА_6 , кваліфікаційний сертифікат АЕ № 003297.

Згідно з експлікації до схеми розташування будівель та споруд гараж А1 розміщений на земельній ділянці загальною площею 274 м.кв., з них усього під забудовою 100,5 м.кв. та під двором 173, 5 м.кв. Відповідно до Експлікації приміщень, то гараж має - 1 поверх, що включає в себе три приміщення (30,1 м.кв; 28,7 м.кв.; та 30,0 м.кв.), згідно розрахунку за загальною площею приміщень, за формулами розрахунку площ (м2) становить 88,8 м.кв. За загальними характеристиками, гараж споруджений у 2007 році, фундамент монолітний стрічковий, стіни газоблок, цегла, покрівля шиферний лист, перекриття дере`вяне, підлога бетонна стяжка, електрика 220 вольт, висота гаража 3,00 м., площа основи (забудови) 100, 5 м.кв., об`єм - 301,5 (м3).

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради було подано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта: «Гараж Львівська ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Трускавець вул. Вишенського», яка була розглянута, за наслідками чого декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будівництва повернуто на доопрацювання.

Згідно ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 376 ЦК України також визначені певні правила, за якими можливе визнання за особою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Зокрема, згідно із нормою частини 5 статті 376 ЦК України, яка регламентує порядок визнання права власності на майно, що виникло внаслідок самочинного будівництва, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до Постанови №6 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» (далі за текстом Постанова №6) вказано:

Будівництвом об`єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об`єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку.

Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 ЗК, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Порядок забудови земельних ділянок регулюється нормами Закону «Про регулювання містобудівної діяльності». Зокрема право на виконання підготовчих і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Позивачі дійсно здійснили будівництво гаражів без дозволу на початок будівельних робіт (декларації), а отже самочинно.

Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

За результатами проведенного технічного огляду складено Звіт про проведення технічного огляду нежитлової будівлі (гаражу) по АДРЕСА_1 від 12 листопада 2019 року. Згідно з якими встановлено, що об`єкт відповідає протипожежним вимогам в частині дотримання протипожежних розривів, визначених ДБН 360 92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та наявності блискавко захисту згідно з ДСТУ. ОСОБА_8 . Картух за результатами технічного огляду встановлено, що гараж будівельним нормам відповідає. Роботи проведено відповідно до кваліфікаційного сертифіката відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, за напрямом експертиза та обстеження у будівництві серії АЕ № 000546 від 31.07.2012, що виданий Атестаційною архітектурно будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства.

Крім цього, здійснення позивачами будівництва гаражів проведено на належній їм на праві власності земельній ділянці з цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів, не було порушено охоронювані законом права інших співвласників земельних ділянок, будь-яких скарг на дії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з цього приводу в Трускавецьку міську раду чи інші компетентні органи не надходило.

Пункт 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 750) передбачає, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що незаборонені законом, зокрема із правочинів, ч. 2 цієї статті, передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги вищенаведене, зокрема те, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна здійснено без порушення будівельних і технічних норм, а також те, що судом не здобуто доказів того, що таке будівництво суперечить суспільним інтересам чи порушує права інших осіб та що таким будівництвом порушені санітарно-технічні вимоги чи правила експлуатації, суд не вбачає перешкод для задоволення позову, а вважає, що є достатньо підстав для задоволення такого і визнання за позивачами права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати право власності на самочинно збудований гараж, площею 100,5 м.кв., що розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:0034 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук