№ провадження 4-с/646/57/2020
Справа № 646/7693/20
У Х В А Л А

Іменем України

29.12.20 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участі секретаря судових засідань Матвійчук В.В.,

представника стягувача адвоката Лагутіна І.В.,

представника боржника Нечай Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника стягувача адвоката Лагутіна Івана Володимировича в інтересах стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Щербака Руслана Олександровича у виконавчому провадженні №63882846 з примусового виконання рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 28 жовтня 2020 року у цивільній справі №646/3570/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ) про стягнення належних при звільненні виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Адвокат Лагутін Іван Володимирович звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_1 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні №63882846, на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Щербака Руслана Олександровича (надалі державний виконавець), якою просить:

-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця в рамкахвиконавчого провадження №63882846 щодо не накладення арешту на кошти боржника на рахунках боржника - Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ) (надалі боржник);

-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця в рамках виконавчого провадження №63882846 щодо не накладення арешту на нерухоме та рухому майно боржника;

-зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути допущені порушення, а саме: винести постанови про арешт коштів боржника на рахунках в межах суми стягнення в рамках виконавчого провадження №63882846 або в рамках зведеного виконавчого провадження №63856773, винести постанову про арешт нерухомого майна боржника в межах суми стягнення в рамках виконавчого провадження №63882846 або в рамках зведеного виконавчого провадження №63856773,в инести постанову про арешт рухомого майна боржника в межах суми стягнення в рамках виконавчого провадження №63882846 або в рамках зведеного виконавчого провадження №63856773;

-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця в рамках виконавчого провадження №63882846 щодо не виставлення (не направлення) платіжних вимог на списання коштів боржника;

-зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути допущені порушення, а саме: в рамках виконавчого провадження №63882846 або в рамках зведеного виконавчого провадження №63886073 негайно виставити (направити) платіжні вимоги на списання коштів боржника з усіх відкритих банківських рахунків;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь стягувача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок);

-зобов`язати Міжрайонний відділ ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомити не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали Червонозаводський районний суд м. Харкова та стягувача про виконання ухвали.

Скарга обґрунтована тим, що 28.10.2020р. за результатами розгляду цивільної справи №646/3570/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ) про стягнення належних при звільненні виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди Червонозаводський районний суд м.Харкова частково задовольнив позов та стягнув з боржника на користь стягувача матеріальну допомогу у розмірі 258300,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10049,43 грн., моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 126,12 грн. Рішення суду набрало законної сили 30.11.2020 року, а 08.12.2020р. суд видав виконавчий лист. На підставі заяви стягувача від 09.12.2020 року про примусове виконання вищевказаного судового рішення 10.12.2020р. державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №63882846. Того ж дня виконавчі провадження №63854930, №63855188, №63856415, №63856773, №63882846 були об`єднані у зведене виконавче провадження №63886073. У зведеному виконавчому провадженні наявна інформація про рухоме майно (транспортні засоби) та рахунки боржника. Інформація отримана 08.12.2020 р. у виконавчому провадженні №63855188.

Представник стягувача вважає, що державний виконавець допустив наступні порушення:

-не наклав арешт на кошти боржника, хоча відповідно до імперативної правової норми ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо в заяві стягувана зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. При цьому стягувач зазначила у заяві про примусове виконання рішення суду відповідну вимогу про накладення арешту на кошти боржника на рахунках, в тому числі, але не виключно, на рахунках, відомості про які надано стягувачем;

-не наклав арешт на майно боржника, хоча відповідно до імперативної правової норми ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо в заяві стягувана зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону. При цьому стягувач у заяві про примусове виконання рішення вказала відомості про конкретне майно боржника (нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 174,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ) та надала відповідний витяг, а також зазначила у заяві вимогу про накладення арешту на зазначене майно;

-державний виконавець не наклав арешт на рухоме та нерухоме майно боржника всупереч положенням абзацу третього ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», які передбачають, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. В той же час стягувач разом із заявою про примусове виконання рішення суду надав органу ДВС інформаційну довідку, яка містить інформацію про зареєстроване нерухоме майно боржника. Крім того у зведеному виконавчому провадженні наявна інформація про рухоме майно (транспортні засоби) боржника з 10.12.2020 р., тобто вже на момент відкриття провадження 63882846;

-державний виконавець порушив вимоги ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» щодо своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Так, зазначена норма зобов`язує державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Проте, станом на 17.12.2020 р. державний виконавець не виставив (не направив) жодної платіжної вимоги на списання коштів боржника з рахунків підприємства попри те, що в його розпорядженні з 10.12.2012р. є відомості про відкриті боржнику рахунки у установах банку.

Представник стягувача вважає, що зволікання державного виконавця з виконанням вищезазначеного судового рішення є невиправданим, оскільки не існує будь-яких перешкод до цього: орган ДВС має відповідну інформацію та передумови для виконання рішення, а боржник має відповідні ресурси на рахунках для виконання рішення. Також немає підстав для зупинення та/або відкладення виконавчих дій станом на 17.12.2020р. Крім того, аналогічна ситуація склалася з іншими виконавчими провадженнями відносно боржника за заявами інших стягувачів, що свідчить про системну бездіяльність органу ДВС щодо виконання рішень ухвалених щодо боржника.

Крім того, представником стягувача було подано до суду клопотання, яким уточнено розмір судових витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом цієї скарги, а саме, 10500 грн., у тому числі, 9000 грн. за 6 годин, витрачених на збір доказів та підготовку скарги на бездіяльність державного виконавця, а також 1500 грн. за одну годину участі представника у судових засіданнях суду першої інстанції 29.12.2020р.

В судовому засіданні представник стягувача підтримав скаргу та доводи, якими вона обґрунтована, додатково пояснивши, що він обізнаний про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою боржника на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.10.2020р., а також про зупинення 23.12.2020р. державним виконавцем виконавчого провадження на підставі ст..38 Закону України «Про виконавче провадження». Також представник стягувача зазначив, що чинна редакція Закону України «Про виконавче провадження» встановлює чіткі та зрозумілі правила виконавчої процедури. Так, положення статті 26 цього Закону є імперативною правовою нормою, яка передбачає, що державний виконавець повинен негайно накласти арешт на рахунки та майно боржника, якщо відповідні відомості містяться у заяві про відкриття виконавчого провадження. Або державний виконавець зобов`язаний це зробити не пізніше наступного дня після отримання таких відомостей. Державний виконавець може зупинити виконавче провадження лише у тому випадку, якщо апеляційний суд поновив строк для апеляційного оскарження судового рішення. Станом на момент подання цієї скарги до суду виконавче провадження не було зупинене, отже скарга є повністю обґрунтованою.

Крім того, представник стягувача зауважив, що боржником не додано достатніх та належних доказів на підтвердження факту направлення ним апеляційної скарги 27.11.2020р., тобто в останній день для апеляційного оскарження рішення суду від 28.10.2020р. згідно з вимогами процесуального закону.

Представник боржника в судовому засіданні заперечувала проти скарги, посилаючись на не, що повний текст судового рішення від 28.10.2020р. у справі №646/3570/20 було оприлюднено 30.10.2020р. 03.11.2020р. боржник отримав його копію. 16.11.2020р. Червонозаводський районний суд м.Харкова ухвалив у цій справі додаткове рішення. 27.11.2020р. боржник направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу безпосередньо до Харківського апеляційного суду. 30.11.2020р. Харківський апеляційний суд призначив склад колегії суддів для розгляду зазначеної апеляційної скарги. 01.12.2020р. апеляційний суд витребував цивільну справу з Червонозаводського районного суду м.Харкова, але 08.12.2020р. суд першої інстанції видав стягувачу виконавчий лист. 10.12.2020р. державний виконавець відкрив виконавче провадження, і в той же день боржник надіслав на його адресу заяву про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку з апеляційний оскарженням рішення суду. 15.12.2020р. матеріали справи були направлені до апеляційного суду, який 22.12.2020р. відкрив апеляційне провадження за апеляцією боржника.

Представник боржника також вважає недоведеним факт понесення стягувачем витрат на правову допомогу у розмірі 10500 грн. 00 коп., оскільки всупереч положенням п.п.4.2, 4.3 договору про надання правової допомоги від 02.06.2020р. матеріали справи не містять актів про надання правової допомоги, а з копії квитанції від 24.12.2020р. неможливо достовірно встановити, що 10500 грн. були сплачені стягувачем на користь адвокатського бюро саме як оплата за правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї скарги.

До початку розгляду скарги від органу ДВС, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, надійшло клопотання його представника про відкладення розгляду скарги у зв`язку з хворобою державного виконавця та з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, а також встановленням для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режиму надзвичайної ситуації.

Враховуючи встановлені процесуальним законом строки розгляду цієї категорії справ, ту обставину, що орган ДВС належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, суд вважає можливим розглянути її за відсутності представника органу ДВС, оскільки в Україні не запроваджувався надзвичайний стан, який є передбаченим Конституцією України особливим правовим режимом, як це визначено Законом України «Про надзвичайний стан». На час розгляду справи діють певні карантинні обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Але ці обмеження не виключають можливості проведення судових засідань з забезпеченням заходів запобігання хвороби COVID-19, у тому числі, наявністю засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі, виготовлених самостійно, у учасників розгляду справи, дотриманням безпечної дистанції між особами, які перебувають у залі судового засідання тощо. В той же час, згідно з ч.2 ст.450 ЦПК України неявка державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляд скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши доводи скарги, вислухавши пояснення представників сторін виконавчого провадження, проаналізувавши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Так, судом встановлено, що 08.12.2020р. Червонозаводський районний суд м.Харкова видав виконавчий лист для примусового виконання рішення від 28.10.2020р. у цивільній справі №646/3570/20 про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги у розмірі 258300 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 10049 грн. 43 коп., моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та судового збору у розмірі 126 грн. 12 коп. У виконавчому листі зазначено, що судове рішення набрало законної сили 30.11.2020р.

10.12.2020р. старший державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Щербак Руслан Олександрович відкрив виконавче провадження №63882846 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 08.12.2020р. Червонозаводським районним судом м.Харкова у справі

Відповідна постанова державного виконавця була винесена на підставі заяви представника стягувача від 09.12.2020р. про примусове виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.10.2020р. у справі №646/3570/20.

10.12.2020р. державний виконавець об`єднав декілька виконавчих проваджень, у тому числі, виконавче провадження №63882846 у зведене виконавче провадження №63886073.

У вищезазначеній заяві від 09.102.2020р. представник стягувача зазначив відомості про три рахунки, відкриті боржнику у банківських установах АТ «Банк Альянс», АТ «Ощадбанк» та АТ «Укрексімбанк», а також про нерухоме майно у власності боржника, а саме нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 174,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 . Представник стягувача просив відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання вищевказаного судового рішення, а також накласти арешт на рухоме та нерухоме майно боржника, зокрема, зазначену будівлю, а також на кошти боржника на рахунках у банківських установах.

На офіційному веб-порталі судової влади України court.gov.ua міститься інформація про надходження 30.11.2020р. до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги боржника на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.10.2020р. у цивільній справі №646/3570/20.

17.12.2020р. матеріали цивільної справи надійшли з суду першої інстанції до Харківського апеляційного суду на підставі його ухвали від 01.12.2020р.

Як зазначено в ухвалі Харківського апеляційного суду від 22.12.2020р. про залишення апеляційної скарги боржника без руху у зв`язку з несплатою судового збору, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції від 28.10.2020р. була ним подана 27.11.2020р.

22.12.2020р. Харківський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження за апеляцією боржника, поновивши йому строк на апеляційне оскарження рішення суду від 28.10.2020р. та зупинивши дію зазначеного судового рішення.

Згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) 23.12.2020р. державний виконавець зупинив виконавче провадження №63882846 на підставі ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до відділу ДВС надійшла ухвала Харківського апеляційного суду від 22.12.2020р. у справі №646/3570/20 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.10.2020р. та на додаткове рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.11.2020р.

Так, частиною 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

З інформації про виконавче провадження з інтернет-ресурсу Автоматизована система виконавчого провадження (АСВП) станом на день розгляду скарги вбачається, що державний виконавець після відкриття виконавчого провадження №63882846 та об`єднання його з іншими виконавчими провадженням у зведене виконавче провадження №63886073 до зупинення виконавчого провадження не накладав арешт на кошти боржника, його рухоме та нерухоме майно, а також не направляв платіжних вимог на списання коштів боржника з відкритих йому рахунків у банківських установах. При цьому відповідна інформація щодо рахунків боржника та його майна була у державного виконавця наявна станом на момент відкриття виконавчого провадження.

Приймаючи виконавчий лист, виданий судом, на примусове виконання, виконавець перевіряє дотримання вимог ст.ст.4, 24 Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі, щодо змісту виконавчого документу, місця пред`явлення його до примусового виконання. Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття виконавчого провадження, виконавець не може надавати оцінки іншим обставинам, зокрема, ставити під сумнів дату набрання судовим рішенням законної сили, яка зазначена у виконавчому листі, та перевіряти наявність апеляційної скарги на рішення суду.

Таким чином, отримавши 09.12.2020р. відповідну заяву стягувача та виконавчий лист Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.12.2020р., державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження.

Разом з тим, імперативна норма частини 7 статті 26 цього Закону встановлює обов`язок виконавця накласти арешт на кошти боржника негайно після відкриття виконавчого провадження, якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, а також обов`язок негайно після відкриття виконавчого провадження перевірити в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накласти на нього арешт, якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника.

Цього обов`язку державний виконавець не дотримався. Об`єктивних підстав для його невиконання не було.

Крім того, державний виконавець в порушення приписів частини 2 статті 56 цього Закону не виніс постанову про арешт майна (коштів) боржника під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином скарга підлягає задоволенню в частині, яка стосується невиконання державним виконавцем вищевказаних вимог закону.

В іншій частині скарга не може бути задоволена, оскільки з 22.12.2020р. Харківський апеляційний суд зупинив виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.10.2020р. та оскільки з 23.12.2020р. державний виконавець зупинив виконавче провадження.

Відповідна постанова державного виконавця не скасована, отже він не має права вчиняти виконавчі дії протягом строку, на який зупинене виконавче провадження, згідно зі ст.35 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується стягнення з органу ДВС на користь стягувача судових витрат, а саме, витрат на правову (правничу) допомогу, то при вирішенні цього питання суд виходить з положень ч.1 ст.452 ЦПК України: судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесені витрати на професійну правничу допомогу.

В матеріалах справи міститься копія договору про надання правової (правничої) допомоги, який був укладений 02.06.2020р. між стягувачем та Адвокатським бюро «Максима Шипенка», предметом якого є правова допомога, у тому числі, представницькі повноваження, захист прав та законних інтересів клієнта (стягувача ОСОБА_1 ) в обсязі та на умовах, встановлених цим договором, з питань стягнення на користь клієнта матеріальної допомоги, інших виплат, передбачених чинним законодавством та колективним договором з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ).

На підставі цього договору 04.06.2020р. стягувач видала довіреність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які можуть діяти незалежно один від одного, на представництво її інтересів та ведення справ у всіх організаціях та у судових установах усіх рівнів.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що суми гонорару зазначаються Бюро в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо уповноваженій особі клієнта або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за місцезнаходженням юридичної особи.

16.12.2020р. між стягувачем та Адвокатським бюро «Максима Шипенка» було укладено додаткову угоду №1 до зазначеного вище договору, згідно з якою бюро надає правову (правничу) допомогу стягувачу для оскарження бездіяльності державного виконавця (органу державної виконавчої служби) в рамках виконавчого провадження №63882846 на стадіях підготовки скарги, супроводження розгляду скарги в судах першої, апеляційної інстанції (у разі відповідного оскарження судових рішень).

Пункт 2 додаткової угоди визначає розмір гонорару: 9000 грн. за збір доказів та підготовку скарги, 4500 грн. за аналіз відзиву на скаргу (запереень), пояснень тощо, 1500 грн. за 1 годину участі в судових засіданнях суду першої інстанції, 7500 грн. за 5 годин складання апеляційної скарги на ухвалу суду, 2750 грн. за 1,5 години участі у судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Положення пункту 3 додаткової угоди передбачають, що гонорар сплачується клієнтом в період з моменту подання відповідної скарги, але не пізніше 3 календарних днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення по суті скарги. Клієнт має право на оплату правової допомоги частинами, у тому числі, шляхом внесення попередньої оплати.

Згідно з копією квитанції №Н211350 від 24.12.2020р. стягувач сплатила 10500 грн. Адвокатському бюро «Максима Шипенка». У графі «призначення платежу» зазначено: оплата за правничу допомогу згідно договору б/н від 02.06.2020р. та додаткової угоди №1 від 16.12.2020р.

Отже, у суду немає сумнівів щодо цільового призначення вищевказаних коштів, сплачених стягувачем на користь Адвокатського бюро, а саме, що стягувач сплатила адвокатському бюро 10500 грн. за надання правової допомоги згідно з вищевказаним договором та додатковою угодою до нього у зв`язку з розглядом цієї скарги.

Проте суд не погоджується з таким розміром витрат на правову допомогу.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй додатковій постанові від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц зазначила, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У своєму клопотанні про стягнення з органу ДВС витрат на правничу допомогу представник стягувача наводить їх опис: збір доказів та підготовка скарги на бездіяльність державного виконавця (органу державної виконавчої служби) 6 годин вартістю 9000 грн. та участь в судових засіданнях суду першої інстанції 29.12.2020р. 1 година вартістю 1500 грн.

Але такий опис в частині, як стосується збору та підготовки скарги на бездіяльність державного виконавця (органу державної виконавчої служби) не можна вважати детальним.

Крім того, з урахуванням обсягу проведеної представником стягувача роботи в цій частині суд вважає, що вартість таких послуг не може становити більше 1500 грн., виходячи з принципу співмірності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 3000 грн. є співмірною сумою витрат на правничу допомогу за вищевказаними договором від 02.06.2020р. та додаткової угодою №1 до нього від 16.12.2020р.

Оскільки скарга задоволена частково, суд стягує з органу ДВС на користь стягувача половину від вищезазначеної вартості послуг на правову допомогу, тобто 1500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-452 ЦПК України, суд

ухвалив:

Частково задовольнити скаргу представника стягувача адвоката Лагутіна Івана Володимировича в інтересах стягувача ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Щербака Руслана Олександровича в рамках виконавчого провадження №63882846 у зв`язку з ненакладенням арешту на кошти боржника на рахунках боржника - Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ).

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Щербака Руслана Олександровича в рамках виконавчого провадження №63882846 у зв`язку з ненакладенням арешту на нерухоме та рухоме майно боржника - Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ).

Стягнути з Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_2 ) суму у розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень 00 копійок у відшкодування витрат на правову допомогу.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ст.261, 354 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвали набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження, якщо вона не була оскаржена, або за результатами апеляційного розгляду, якщо її не скасовано апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 30.12.2020р.

Суддя І.С.Блага