Справа № 752/1181/20
Провадження № 2/752/4020/20
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
18 листопада 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу,
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 17 листопада 2018 року у м. Києві по проспекту Науки, 8 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Mercedes-Benz S550», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
19 листопада 2018 року до ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» звернулася потерпіла особа із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а також надала всі необхідні документи для виплати.
Заява про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від відповідачки не надійшла взагалі,тобто 3-денний строк передбачений Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був пропущений без поважних на те причин.
Провадження у справі за описаним позовом відкрито 18 лютого 2020 року, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 10 червня 2020 року.
10 червня 2020 позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності його представника, в якій зазначив, що підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Приймаючи до уваги, що відповідачка, яка в установленому законодавством порядку повідомлялася про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до неї, у строк, встановлений ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не подала до суду відзив на позов, а відтак не скористалася наданими їй процесуальними правами, а за висновками суду до позовної заяви приєднано достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.8 ст.178 Господарського процесуального кодексу України з ухваленням заочного рішення ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280-281 ЦПК України.
Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін та/або їх представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог та наявність всіх підстав для задоволення заявленого позову, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 19 грудня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 07/169, предметом якого визначено майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Mercedes-Benz S550», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
17 листопада 2018 року об 11 год. 45 хв. у м. Києві по проспекту Науки, 8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Mercedes-Benz S550», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
19 листопада 2018 року до ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» звернулася потерпіла особа - ОСОБА_2 із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а також надала всі необхідні документи для виплати.
Також 19 листопада 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «Cтрахова група «ТАС» з заявою- повідомленням № 214/280/ВЗ від 19.11.2018 про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 17 листопада 2018 року, в якій сповістило про намір виставлення у подальшому вимоги про відшкодування шкоди, завданої власнику автомобіля «Mercedes-Benz S550», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та запропонувало взяти участь в огляді цього транспортного засобу.
Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України наявність вини ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 17 листопада 2018 року, є доведеною та не підлягає доказуванню.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Діючим законодавством передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника, і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки.
За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
З постанови Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-112цс13 слідує, що при розгляді справи про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування касаційний суд дійшов наступного висновку: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).
Норми ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачають право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування.
Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних» регламентовано дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), а саме: у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди (п. 33.1.); вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди (п.33.1.2); поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси (п.33.1.3); невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п. 33.1.4).
Згідно з п.п. «ґ» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регре ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 вказаного Закону.
Відповідно до ст. 29 названого Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
У силу положень ст. 12 цього Закону франшиза не відшкодовується страховиком, а обов`язок по її відшкодуванню покладається на особу, винну у настанні дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Фактичними обставинами справи підтверджується, що позивач виконав свої зобов`язання страховика перед ОСОБА_2 за договором добровільного страхування наземного транспорту № 07/169 від 19 грудня 2017 року, що встановлені спеціальними нормами ЦК України та Законами України «Про страхування», виплатив страхове відшкодування, покривши збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шляхом оплати відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz S550», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
З аналізу наведених норм законодавства слідує, що до позивача перейшло право вимоги до відповідачки та її страховика у зв`язку зі здійсненням такого страхового відшкодування.
Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком та у зв`язку з цим зауважує, що Верховний Суд у своїй судовій практиці при розгляді спорів, що виникають зі страхових правовідносин неодноразово вказував на те, що страховик цивільної відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми - ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків (зокрема, див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 10.07.2018 № 922/1436/17).
Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення суми майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і зумовленої виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
З огляду на висновки суду про задоволення позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в порядку приписів ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280, 281, 354 ЦПК України, ст. 993, 999, 1166, 1187, 1188, ЦК України, ст. 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд
позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» до ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 27.11.2020 року.

Суддя К.Г. Плахотнюк