Справа № 694/1058/20
провадження № 2/694/406/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
25.11.2020 року м. Звенигородка
Стислий виклад позиції позивача
25.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування арешту, накладеного 24.07.2020 постановою головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Крикуна С.А. про арешт коштів боржника, при примусовому виконанні виконавчого листа Звенигородського районного суду Черкаської області №2305/1185/12 від 18.04.2013 року, а саме на грошові кошти, що знаходяться на його картковому рахунку № НОМЕР_3 (зарплатний) та № НОМЕР_4 (накопичувальний), відкритих в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк».
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 25.08.2020р. призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2020 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д.І.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 08.09.2020 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.Позивач вчасно усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 26.10.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 05.11.2020 у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик його в судове засідання для надання пояснень по справі відмовлено.
Відповідачу ПАТ АБ «Укргазбанк» за адресою місцезнаходження було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які представником відповідача отримано, що підтверджується поштовим повідомленням. 18.11.2020 на адресу суду поштовим відправленням надійшов відзив на позов за підписом представника АБ «Укргазбанк» за довіреністю Крупного О.Г., відповідно до якого останній просить суд відмовити в задоволенні даного позову, посилаючись на те, що за рішенням суду заборгованість ОСОБА_1 перед АБ «Укргазбанк» за кредитним договором №22-26/08 від 04.07.2008 року не погашена, в порядку примусового виконання державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , які містяться на рахунках, що не відносяться до переліку коштів, на які не може бути звернено стягнення, дані рахунки, в тому числі для зарахування заробітної плати не є рахунками зі спеціальним режимом використання та не є спеціальними рахунками, накладення арешту на які прямо заборонено законом. Також вказує на пропущення строку позивачем на оскарження дій державного виконавця.
Представникам третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за адресою місцезнаходження, було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які отримано, що підтверджується поштовим повідомленням та витягом з реєстру відправки кур`єрської пошти за 27.10.2020. Отже, треті особи були вчасно повідомлені про місце розгляду справи, про визначений строк для надання пояснень щодо позову, однак пояснень щодо позову або відзиву до суду не надали.
З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.07.2020 року постановою головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Крикуна С.А. відкрито виконавче провадження № 62497561 з примусового виконання виконавчого листа №2305/1185/12, виданого 18.04.2013 року Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №22-26/08 від 04.07.2008 року станом на 15.06.2012 року в сумі 90 761,51 доларів США та судових витрат.
24.07.2020 року постановою головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Крикуна С.А. про арешт майна боржника накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .
Із доданої позивачем постанови про арешт коштів боржника вбачається, що під час вчинення виконавчих дій постановою головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного
відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Крикуна С.А. від 24.07.2020 по ВП №62497561 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1
24.07.2020 року на адресу позивача головним державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Крикуном С.А. надіслано виклик до державного виконавця щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або підтверджуючих документів про сплату.
Згідно виписки по картковому рахунку № НОМЕР_5 від 31.07.2020 року, виданої АТ КБ «ПриватБанк», на вказаний картковий рахунок ОСОБА_1 зараховувалася виключно заробітна плата, В/Ч НОМЕР_6 .
Із виписки по картці АТ КБ « ПриватБанк» від 31.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 має картковий рахунок № НОМЕР_7 , згідно якого здійснювався переказ коштів з карти 51**53 через додаток Приват24 у гривнях, зарахованих на карту отримувача в доларах США.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_6 від 27.07.2020 №687, ОСОБА_1 , 1979 р.н. проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_6 с.Гончарівське Чернігівської області з 27.08.2019 року по теперішній час.
Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно із ч.3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчогозбору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Згідно із п.1 ч.4 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/абозвернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які
виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Згідно із ч.1 ст.69 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Із матеріалів справи випливає, що незгода позивача з діями державного виконавця ґрунтується на тому, що на його картковий рахунок № НОМЕР_3 (на який здійснюється нарахування заробітної плати) та № НОМЕР_4 (накопичувальний), накладено арешт у виконавчому провадженні № 62497561.
Зі змісту позову вбачається, що державний виконавець відмовляється зняти арешт з грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих у AT КБ «ПриватБанк» на ім`я позивача.
Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 1 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 4 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.
Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».
Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.
Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.
ч.2 статті 48 Закону містить перелік коштів, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання.
Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, є рахунком із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року №916/1572/19, 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19.
За таких обставин, державний виконавець мав вжити заходів для перевірки тієї обставини, чи не є картковий рахунок № НОМЕР_3 рахунком із спеціальним режимом, але цього не зробив.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з коштів боржника може бути знятий за рішенням суду.
Вирішуючи даний позов, суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто скасувати арешт з рахунку № НОМЕР_3 у АТ КБ «ПриватБанк» відкритого на ім`я ОСОБА_1 , що накладений постановою головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Крикуном С.А. про арешт коштів боржника від 24.07.2020 року у виконавчомупровадженні ВП № 62497561 при виконанні виконавчого листа №2305/1185/12 від 18.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №22-26/08 від 04.07.2008 року.
Позовні вимоги про зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_4 не підлягають задоволенню, так як матеріали справи не містять інформації про те, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання, та кошти, які містяться на рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 , є коштами, на які відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернено стягнення.
За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про зняття арешту з рахунків підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, судовий збір з останнього не стягується.
Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.16, 76-81, 141, 258, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» про зняття арешту з рахунків - задовольнити частково.
Скасувати арешт з рахунку № НОМЕР_3 у АТ КБ «ПриватБанк» відкритого на ім`я ОСОБА_1 , що накладений постановою головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Крикуном С.А. про арешт коштів боржника від 24.07.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 62497561 при виконанні виконавчого листа №2305/1185/12 від 18.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №22-26/08 від 04.07.2008 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Рішення підписане 25.11.2020.

Суддя Д.І. Сакун