Провадження № 2/234/3207/20
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

при секретарі Коваленко Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні, встановлення способів та порядку участі у вихованні дитини, -

Обставини справи:

10 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні, встановлення способів та порядку участі у вихованні дитини.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 25.08.2020 року було відкрито провадження у цій справі, розгляд справи вирішено здійснювати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 24.09.2020 року було витребувано від Військової частини НОМЕР_1 інформацію та документи щодо графіку несення служби позивача у в/ч НОМЕР_1 , щодо наявності та тривалості невикористаних відпусток, завірену належним чином копію контракту про походження позивачем військової служби у Військової частині НОМЕР_1 .

01.09.2020 року позивачем було подано уточнену позовну заяву.

18.09.2020 року та 12.11.2020 року позивачем було подано заяви про уточнення позовних вимог.

Позовна заява, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, вмотивована тим, що сторони по справі є колишнім подружжям, у шлюбі народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина мешкає з матір`ю ОСОБА_2 . Сторони не можуть домовитись щодо періодичності та систематичності, тривалістю зустрічей позивача з сином ОСОБА_4 . Відповідач іноді відмовляє позивачу у спілкуванні з сином, мотивує це необхідністю узаконити порядок спілкування рішенням суду. Просить суд встановити участь у вихованні та спілкуванні з дитиною в наступні способи участі та з такою періодичністю: кожного понеділка, вівторка, четверга в період навчального року - з 13:30 години до 16:30 годин, в період літніх канікул з 11 години до 16:30 години; кожної середи та неділі в період навчального року з 14 години до 20 години, в період літніх канікул з 11 години до 20 години; щотижня з 15 години п`ятниці до 10 години суботи з правом нічлігу за місцем проживання батька без обмежень місця прогулянок; під час шкільних канікул восени, взимку та весною протягом другої половини канікулярного часу з правом нічлігу за місцем проживання батька з обов`язковим відвідуванням усіх гуртків та репетиторів за умов щорічної, додаткової або безоплатної відпустки в батька; влітку під час щорічної, додаткової або безоплатної відпустки в батька протягом 14 днів для відпочинку та оздоровлення дитини разом з батьком; протягом 3 годин у свята: Новий Рік, Різдво, Великдень; протягом 5 годин у день народження дитини та у день народження батька; спілкування батька з дитиною здійснюється без обмеження місця прогулянок у загальнодоступних громадських місцях та місцях, призначених для дитячих розваг та відпочинку; спілкування за допомогою засобів дистанційного зв`язку за бажанням дитини та батька.

11.09.2020 року відповідачем було подано відзив на позов у редакції від 01.09.2020 року у якому зазначено, що вважає позов частково необґрунтованим в частині заявленого способу та порядку участі позивача у вихованні дитини, а тому таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В теперішній час син ОСОБА_4 , вік якого становить 8 років, навчається у Краматорській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №12 Краматорської міської ради у 3-Б класі, щодня відвідує групу подовженого дня. Час навчання ОСОБА_4 у школі триває з 08-50 год. до 13-55 год. з понеділка по п`ятницю. Час знаходження Михайла у шкільній групі продовженого дня, де дитина обідає, триває до 16 годин. Після школи дитина, згідно режиму дня, має відпочити, загальна тривалість денного відпочинку становить до двох годин щодня. Також щодня дитина має виконувати завдані у школі домашні завдання, тривалість підготовки уроків становить в середньому 1-2 години. Згідно режиму дня, з 20-00 години дитина готується до сну, приймає вечірній туалет, а з 21-00 години ОСОБА_4 має відпочивати. Крім того ОСОБА_4 тривалий час займається танцями (сучасна хореографія) у складі танцювального колективу естрадно-спортивного танцю «Delice», час тренувань вівторок, четвер, субота щотижня, з 16-30 год. по 17-30 год. у приміщенні Палацу культури і техніки НКМЗ, у тому числі під час шкільних канікул восени, взимку та навесні. При цьому періодично дитина у складі танцювального колективу естрадно-спортивного танцю «Delice» виступає на міських та обласних танцювальних конкурсах і фестивалях, які проходять у вихідні дні у містах Краматорськ, Слов`янськ, Лиман, Харків, Дніпро, Буковель. Також ОСОБА_4 проходить навчання у «Першій соціальній школі риболовного мистецтва», що є структурним підрозділом громадської організації «Клуб рибалок України Юей фішинг клуб» по дисципліні «спортивна риболовля», за графіком: четвер з 17-00 год. по 19-00 год. (теорія), неділя з 08-00 год. по 17-00 год (практичні заняття), у тому числі під час шкільних канікул восени, взимку та навесні. Таким чином, навчання у школі та активна участь сина ОСОБА_4 у танцювальній групі та школі риболовного мистецтва, що має необхідне значення для виховання та розвитку дитини, потребує певного часу, який має враховуватись при вирішенні питання щодо участі батька у вихованні дитини та їх спілкування. Позивач в теперішній час проходить військову службу за контрактом у військові частині НОМЕР_1 , що розташована у місті Краматорську. Згідно копії Контракту від 27.12.2017 року, цей Контракт укладений на три роки, тобто триває до 27.12.2020 року. Згідно умов проходження служби за контрактом, ОСОБА_1 несе службу у добовому наряді на території військової частини, який триває з 08-00 год. ранку по 08-00 год. ранку наступного дня, має один вихідний день на тиждень. Територію військової частини ОСОБА_1 після добового наряду може покинути після 10-11 годин та о 08-00 години ранку наступного дня він має заступити у новий наряд. Таким чином у будні дні вільний час ОСОБА_1 , протягом якого він має можливість спілкуватись із сином та брати участь у його вихованні, триває лише у період з 16-00 год. по 20-00 год., без урахування часу, протягом якого дитина займається у складі танцювального колективу естрадно-спортивного танцю та у школі риболовного мистецтва, а також без урахування денного відпочинку дитини. Зазначає, що ніколи безпідставно не перешкоджала позивачу спілкуватись з сином, а лише надавала можливість батьку дитини брати участь у вихованні сина з урахуванням режиму дня, часу на навчання та відпочинок дитини, позашкільних занять сина ОСОБА_4 . Вважає, що з урахуванням режиму дня, часу на навчання та відпочинок, позашкільних занять дитини, а також графіку несення служби позивача у військовій частині та наявності у позивача вільного часу, справедливим, правильним розумним та достатнім буде визначення наступного способу та порядку спілкування позивача ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , які будуть забезпечувати найкращі інтереси дитини: через тиждень у середу з 15-00 год. до 19-00 год. та через тиждень у неділю з 11-00 год. до 19-00 год. в загальнодоступних громадських місяцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, дитячих майданчиках, скверах, парках тощо), з урахуванням режиму дня дитини, її стану здоров`я або інших непередбачуваних поважних обставин, з відвідуванням усіх гуртків або репетитора; протягом двох годин у свята Новий Рік, Різдво, Великдень, день народження сина ОСОБА_4 , або наступного дня з 18:00 до 20:00; у періоди шкільних канікул восени, взимку та навесні: понеділок з 11-00 год. до 20-00 год., середа з 11-00 год. до 20-00 год., неділя з 11-00 год. до 20-00 год., з відвідуванням усіх гуртків або репетитора; за умови відпустки позивача у літній період під час канікул - 14 днів для відпочинку та оздоровлення сина на території України.

01.12.2020 року відповідачем було подано заяву про визнання позову в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 12.11.2020 року, у якій зазначено, що відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення способів та порядку участі у вихованні дитини в редакції, що викладена в заяві про уточнення позовних вимог від 12.11.2020 року по цій справі.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 10 годину 00 хвилин 18 грудня 2020 року, проте в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовільнити.

Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 10 годину 00 хвилин 18 грудня 2020 року, проте в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про визнання позову відповідачем в порядку статей 49, 206 ЦПК України.

Третя особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 10 годину 00 хвилин 18 грудня 2020 року, проте в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2011 року по 25.06.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 .

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенція про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Частинами другою, третьою статті 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Згідно із частинами першою-третьою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а визначений порядок спілкування матері з дитиною, що передбачає певні дні та часи такого спілкування, не може беззаперечно свідчити про позбавлення її передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України від 16 липня 2015 року § 100).

У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» ЄСПЛ зазначив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

Отже, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин справи, а вже тільки потім права батьків.

Разом з тим, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, в спілкуванні з дитиною та в її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що спілкування позивача з дитиною у порядок та спосіб, визначений у заяві про уточнення позовних вимог від 12.11.2020 року, не буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між батьком, який проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Крім того, суд враховує, що відповідач не заперечувала щодо побачень батька з дитиною, їх спілкування та визнала позов в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 12.11.2020 року.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, суд, з урахуванням інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку дитини, враховуючи відсутність інформації, яка б негативно характеризувала позивача, або яка б свідчила про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати нормальному розвитку дитини поведінки батьків, приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити слідуючи способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 : кожного понеділка, вівторка, четверга в період навчального року - з 13:30 години до 16:30 годин, в період літніх канікул з 11 години до 16:30 години; кожної середи та неділі в період навчального року з 14 години до 20 години, в період літніх канікул з 11 години до 20 години; щотижня з 15 години п`ятниці до 10 години суботи з правом нічлігу за місцем проживання батька без обмежень місця прогулянок; під час шкільних канікул восени, взимку та весною протягом другої половини канікулярного часу з правом нічлігу за місцем проживання батька з обов`язковим відвідуванням усіх гуртків та репетиторів за умов щорічної, додаткової або безоплатної відпустки в батька; влітку під час щорічної, додаткової або безоплатної відпустки в батька протягом 14 днів для відпочинку та оздоровлення дитини разом з батьком; протягом 3 годин у свята: Новий Рік, Різдво, Великдень; протягом 5 годин у день народження дитини та у день народження батька; спілкування батька з дитиною здійснюється без обмеження місця прогулянок у загальнодоступних громадських місцях та місцях, призначених для дитячих розваг та відпочинку; спілкування за допомогою засобів дистанційного зв`язку за бажанням дитини та батька.

Керуючись ст. ст.2, 10, 13, 81, 82, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Краматорської міської ради, про встановлення способів та порядку участі у вихованні дитини, задовольнити у повному обсязі.

Встановити позивачу ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

Кожного понеділка, вівторка, четверга: в період навчального року - з 13:30 години до 16:30 години; в період літніх канікул з 11 години до 16:30 години.

Кожної середи та неділі: в період навчального року з 14 години до 20 години; в період літніх канікул з 11 години до 20 години.

Щотижня з 15 години п`ятниці до 10 години суботи з правом нічлігу за місцем проживання батька без обмежень місця прогулянок.

Під час шкільних канікул восени, взимку та весною протягом другої половини канікулярного часу з правом нічлігу за місцем проживання батька з обов`язковим відвідуванням усіх гуртків та репетиторів за умов щорічної, додаткової або безоплатної відпустки в батька.

Влітку під час щорічної, додаткової або безоплатної відпустки в батька протягом 14 днів для відпочинку та оздоровлення дитини разом з батьком.

Протягом 3 годин у свята: Новий Рік, Різдво, Великдень.

Протягом 5 годин у день народження дитини та у день народження батька.

Спілкування батька з дитиною здійснюється без обмеження місця прогулянок у загальнодоступних громадських місцях та місцях, призначених для дитячих розваг та відпочинку.

Спілкування за допомогою засобів дистанційного зв`язку за бажанням дитини та батька.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду К. С. Романенко