441/1942/20 2/441/795/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2020 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Лихоносової Д.В.

розглянувши відкрито у залі судового засідання у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 09.11.2020р. звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, вона не поважала його, не цікавилась сім`єю, інше, тому припинили подружні стосунки, сім`я розпалась, примирення і подальше її збереження неможливе, просив розірвати шлюб.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, 14.12.2020р. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує можливість примирення з відповідачкою, настоює на розірванні шлюбу. Від стягнення судових витрат з відповідачки відмовився.

Відповідачка ОСОБА_2 07.12.2020р. подала відзив на позов, покликається, що подружнє життя не склалось з вини позивача, він не цікавився нею, зловживав алкогольними напоями, влаштовував сварки та скандали, вона підозрює його у подружній зараді, інше, теж просить про розірвання шлюбу.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, 14.12.2020р. подала заяву, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем, просила про розгляд справи у її відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, просили про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Із змісту позову, із відзиву на позов від 07.12.2020р. та заяв сторін до суду від 14.12.2020р., із долученого до справи свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження (а.с. 7, 8) убачається, що сторони в шлюбі з 25.10.2014р., мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більше шести місяців не підтримують подружніх стосунків.

Позивач ОСОБА_1 , як видно із змісту позову та його заяви до суду від 14.12.2020р., покликаючись про припинення подружніх стосунків з відповідачкою, що примирення і подальше збереження сім`ї неможливе, просить про розірвання шлюбу.

Відповідачка ОСОБА_2 , що убачається із відзиву на позов від 07.12.2020р. та її заяви від 14.12.2020р., теж просить про розірвання шлюбу з позивачем.

Ураховуючи вищенаведене та інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування сторін до збереження шлюбних відносин порушуватиме їх права на особисту свободу, суд задоволює позов.

Наявність у сторін неповнолітньої дитини суд оцінює, як обставину, що заслуговує уваги, але з огляду на вищенаведене, не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований 25.10.2014р. Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Городоцького РУЮ у Львівській обл., актовий запис № 121 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.Ф. Українець