У Х В А Л А Справа № 932/14380/20

Провадження № 2-з/932/155/20

29 грудня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Куцевола В.В., ознайомившись з заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея банк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Дніпра Русецька Оксана Олександрівна та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 29.12.2020 року цю позовну заяву передано за правилами територіальної підсудності на розгляд Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

29.12.2020 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій вона прохає зупинити стягнення грошових виплат з неї приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., які проводяться на підставі виконавчого напису за № 17336 28.09.2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.В.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Нормою ст. 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Як зазначено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суддя не вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь-які дії щодо підготовки справи до судового розгляду, зокрема забезпечувати позов (крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 151 ЦПК України (у попередній редакції), проводити попереднє судове засідання, тощо.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що фраза "судом, встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції, передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Відповідно до положень розділу ІІІ ЦПК України, стадіями розгляду справи у суді першої інстанції є наступні: підготовче провадження, врегулювання спору за участю судді, розгляд справи по суті. Передумовою проходження справою цих стадій, є відкриття провадження у справі, згідно із вимогами ст. 187 ЦПК України, судом, встановленим законом. В даному випадку, оскільки спір виник з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а місцем його виконання є Центральний район м. Дніпра, він цьому суду не підсудний, через що ухвалою суду від 29 грудня 2020 року його було передано на розгляд іншого суду Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого мешкає позивач. Через ці обставини провадження у справі Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська не відкривалось.

Заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову була подана до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська після подання позовної заяви, однак до відкриття провадження у справі. Розглянути її по суті Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська можливості не має, оскільки після постановлення ухвали про передачу справи за підсудністю на розгляд іншого суду, не є судом, що встановлений законом, у розумінні конвенційних норм. Беручи до уваги те, що позовна заява ОСОБА_1 цьому суду не підсудна, приходжу до висновку про передання заяви позивача про забезпечення позову на розгляд Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27-31, 149-153, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову передати на розгляд Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол