Справа № 588/1149/20
№ провадження 2/588/349/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М. В., за участю секретарів судових засідань Горлянд С.В., Безкоровайної А.С., представників відповідачів Казьміна В.М., Шиянової В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданого в інтересах ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Сумської обласної прокуратури про відшкодування витрат за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача у липні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що відносно позивача постановою старшого слідчого відділу прокуратури Сумської області від 26.07.2010 року була порушена кримінальна справа. ОСОБА_3 26.07.2010 року був затриманий, а Зарічним районним судом м. Суми 29.07.2010 року позивачу було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Строк тримання під вартою позивача неодноразово продовжувався і загалом склав 12 місяців.

Позивачем та адвокатом Собиною П.М. була укладена угода про надання правової допомоги від 05.08.2011 року, за умовами якого останній прийняв на себе зобов`язання на представництво інтересів ОСОБА_3 на усіх стадіях по кримінальній справі. 10.06.2014 року було підписано додаткову угоду, оскільки справа тривала значний період часу. 05.08.2011 між сторонами було підписано додаток до угоди від 05.08.2011 року щодо сплати суми гонорару за послуги адвоката Собина П.М. в розмірі 300 000 грн. Відповідно до угоди про надання правової допомоги від 10.06.2014 року розмір гонорару становив 80 000 грн.

Захисником Собиною Павлом Миколайовичем з приводу порушення норм КПК України при винесенні постанови Зарічного районного суду від 22.04.2011 року з приводу продовження строку тримання позивача під вартою було подано скаргу до Європейського суду з прав людини, яку було прийнято та запропоновано Уряду України вирішити дане питання мирним шляхом, про що захисником було направлено лист зі згодою. Оскільки прокуратура Сумської області не вбачала порушень з приводу продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до дванадцяти місяців, для захисту прав ОСОБА_3 необхідно було дійти до Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з набуттям чинності 20.11.2012 року КПК України і з урахуванням того, що кримінальну справу стосовно ОСОБА_3 не було направлено до суду з обвинувальним висновком у порядку передбаченому вимогами КПК України 1960 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення до №0000002. Прокуратурою Сумської області було допущено порушення прав обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки матеріали кримінального провадження надавали для ознайомлення без присутності адвоката. Слідчим з ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області було надано розпорядження постовому не пропускати адвоката до нього. З цього приводу було подано низку скарг, але прокуратура Сумської області не вбачала порушень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 був направлений до Охтирського міськрайонного суду Сумської області для судового розгляду. В подальшому, Сумським апеляційним судом за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 була визначена підсудність за Тростянецьким районним судом Сумської області.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 05.11.2013 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 від 21.11.2012 був повернутий прокурору.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 04.09.2014 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28 частиною 2 статтею 212; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28-частини 4 статтею 358; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 366 КК України було призначено до судового розгляду.

Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.01.2016 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнано невинуватими та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28 частиною 2 статтею 212; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28-частини 4 статтею 358; частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 366 КК України.

Указаний вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 11.01.2016 року був залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23.08.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.05.2017 року.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 10.05.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підтвердили виконання робіт адвокатом, згідно з угодою про надання правової допомоги від 05.08.2011 року та угодою про надання правових послуг адвоката від 10.06.2014 року було проведено роботу в повному об`ємі на загальну суму 380 000 грн.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру адвокатом Собиною П.М. прийнято від ОСОБА_3 20.06.2013 року - 2000 грн.; 24.09.2013 року - 9900 гривень; 01.07.2014 року - 10000 гривень; 24.01.2015 р. - 5000 гривень; 17.02.2015 р. - 10000 гривень; 12.05.2016 р.-3000 гривень; 28.07.2016 р.- 13750 гривень; 13.08.2016 р. -11250 гривень; 28.09.2017 р. - 300000 грн., 25.05.2018 року- 15100 грн.

Указані грошові кошти відображені в Книзі доходів та витрат за період з 01.01.2012 по 30.03.2018 та Журналом обліку доходів, розпочатого 30.03.2018.

Розмір гонорару був установлений з огляду на те, що матеріали кримінальної справи становили близько 120 томів, юридична допомога надавалася при порушенні відносно ОСОБА_3 кримінальної справи, при затриманні, всіх процесуальних діях, складенні обвинувального висновку відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню його у вчиненні злочину, направленні до суду.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 380 000 грн. судових витрат, які були сплачені ним адвокату Собині Павлу Миколайовичу, у зв`язку з наданням правничої допомоги у кримінальному провадженні.

Стислий виклад заперечень відповідачів

Представник Державної казначейської служби України Шиянова В.В. заперечила проти позову з підстав, викладених у письмовому відзиві, посилаючись на те, що сума судових витрат у розмірі 380000 грн., яку позивач просить стягнути з державного бюджету у зв`язку з наданням правової допомоги у кримінальному провадженні є завищеною та необґрунтованою. Серед наданих позивачем доказів відсутні документи, які б підтверджували які послуги та в якому обсязі були йому надані адвокатом. Крім того, процесуальний закон не установлює необхідності зазначати орган, через який мають перераховуватись кошти, які стягуються з державного бюджету (а.с.45).

Представник Сумської обласної прокуратури Казьмін В.М. просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмовому відзиві. У відзиві на позов ОСОБА_3 Сумська обласна прокуратура посилалась на те, що позивачем не підтверджено належними доказами факт належного оформлення договірних відносин із адвокатом Собиною П.М., здійснення адвокатом правової допомоги та оплати коштів позивачем у заявленій до відшкодування сумі. Гонорар адвоката має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Наданий позивачем до матеріалів справи договір про надання правових послуг адвоката від 05.08.2011 разом з додатком до договору та угода про надання правових послуг адвоката від 10.06.2014 року не містять обґрунтувань складності справи, у якій позивачу надавалась правова допомога, доказів кваліфікації, досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інші істотні обставини. Відсутній звіт про виконану роботу, немає конкретизації кожної вчиненої процесуальної дії та послуги. В угоді від 10.06.2014 предмет договору вказано як представництво інтересів у кримінальному провадженні №0000002, а виправдувальний вирок ухвалено за результатами розгляду кримінального провадження № 0002206. Також, у відзиві Сумська обласна прокуратура посилалась на те, що ОСОБА_3 не надано доказів передачі коштів у сумі 380 тис. грн. адвокатові у зв`язку з кримінальним переслідуванням у кримінальному провадженні. Надана до позовної заяви копія Книги обліку доходів не містить даних щодо платника податку, прошнурування і реєстрації книги у контролюючому органі, не вбачається кому, у зв`язку з чим здійснені проплати, прізвища платника написані нерозбірливо. Квитанція на суму 300000 грн. від 28.09.2017 є неспівмірною з іншими, містить посилання на дві угоди, не підтверджено можливості позивача оплатити указані кошти єдиною сумою, доказів на оплату адвокатом податку на прибуток не надано. Крім того, більша частина коштів позивачем була сплачена після складення Акту-приймання передачі робіт від 10.05.2017 року.

Також Сумська обласна прокуратура вважала, що позивач пропустив строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Підставою для відшкодування шкоди є факт виправдання позивача. ОСОБА_3 , будучи присутнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції 23.08.2016 на час набрання виправдувальним вироком суду законної сили, був обізнаний про свої права на відшкодування матеріальної шкоди, але з позовом звернувся 22.07.2020 року, тобто з пропуском трирічного строку звернення до суду.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29.07.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання.

До суду 28 серпня 2020, 31 серпня 2020 надійшли відзиви на позовну заяву від відповідачів.

Ухвалою суду від 15.09.2020, 28.09.2020. 16.10.2020, 11.11.2020 було задоволено клопотання представника відповідача Державної казначейської служби України Шиянової В.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та представника позивача ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 12.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у режимі відеоконференції, змінено назву відповідача «Прокуратура Сумської області» на «Сумська обласна прокуратура» на підставі наказу Генерального прокурора від 03.09.2020 № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» про перейменування відповідних регіональних прокуратур без зміни ідентифікаційних кодів юридичних осіб (а.с.103-108).

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

26 липня 2010 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області Нікітченка В.Г. порушено кримінальну справу № 10800077 стосовно директора ТОВ «АРВ» ОСОБА_6 , директора ТОВ «АЖК» ОСОБА_4 , та співзасновників зазначеного підприємства ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (а.с.236).

З 26 липня 2010 року по 29 липня 2010 року ОСОБА_3 був затриманий старшим слідчим СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 212 КК України, з мотивів необхідності перешкодити особі ухилитись від розслідування справи, виключення можливості продовження злочинної діяльності, а також можливості справи негативний вплив на розслідування справи (а.с.141 зворотній бік).

29 липня 2010 року за поданням старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_8 . Зарічним районним судом м.Суми ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 23 вересня 2010 року був продовжений до 4 місяців, 24 листопада 2010 року був продовжений Апеляційним судом Сумської області до 9 місяців, а 22 квітня 2011 року - до 12 місяців (а.с.140-142).

В цілому позивач з 29 липня 2010 року по 23 листопада 2011 року перебував під вартою, а з 23 листопада 2011 року ОСОБА_3 був звільнений під підписку про невиїзд (а.с.238 зворотній бік аркуша).

13 грудня 2010 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області Нікітченка В.Г. порушено кримінальну справу № 10800077 стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за частиною 3 статті 28, частини 3 статті 212 КК України, частиною 2 статті 366 КК України (позивач обвинувачувався в ухилення від сплати податків за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у складі організованої злочинної групи, що призвело до ненадходження до бюджету податків в особливо великих розмірах) (а.с.138-139, 148 зворотній бік аркуша).

11 січня 2011 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області Нікітченка В.Г. у кримінальні справі № 10800077 за клопотанням ОСОБА_3 до участі у справі був допущений його захисник адвокат Собина П.М. на підставі договору, укладеного 05.01.2011 року ОСОБА_9 про надання ОСОБА_3 правових послуг адвокатом Собиною П.М., який засвідчив своє право на зайняття адвокатською діяльністю свідоцтвом № НОМЕР_1 , виданим 23.10.2008 року Полтавською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури (а.с.252).

13 січня 2011 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області Нікітченка В.Г. порушено кримінальну справу № 10800077 стосовно

ОСОБА_3 за частиною 1 статті 263 КК України (а.с.148 зворотній бік).

16 березня 2011 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області Нікітченка В.Г. було закрито матеріали кримінальної справи № 10800077 стосовно ОСОБА_3 за частиною 2 статті 366 КК України (а.с.236 зворотній бік аркуша).

05 серпня 2011 року ОСОБА_3 та адвокат Собина П.М. уклали договір про надання правових послуг адвоката (а.с.6).

18 травня 2012 року постановою Тростянецького районного суду Сумської області (судова справа № 1818/119/2012) кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за частиною 3 статті 28, частиною 3 статті 212 КК України, частиною 1 статті 263 КК України, а також за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у відповідних злочинах було повернуто прокурору Сумської області для організації додаткового розслідування (а.с.136-137).

12 листопада 2012 року постановою слідчого в ОВС відділу прокуратури Сумської області Глядчишина О.С. дії ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ОСОБА_5 перекваліфіковані з частини 3 статті 28, частини 3 статті 212 КК України на частину 3 статті 28, частину 2 статті 212 КК України (а.с.138, 139).

15 листопада 2012 року слідчим в ОВС відділу прокуратури Сумської області Глядчишиним О.С. ОСОБА_3 було пред`явлене обвинувачення за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 212 КК України, частиною 1 статті 263 КК України (а.с.237, 248).

21 листопада 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження № 0000002 за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 212 КК України (у зв`язку з набранням чинності КПК України 2012 року) (а.с.237).

29 листопада 2012 року слідчим в ОВС відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_10 був складений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002, який 05.12.2012 року був затверджений прокурором Кондратенко Г., і яким ОСОБА_3 було пред`явлене обвинувачення за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 212 КК України, частиною 1 статті 263 КК України (а.с.248-250).

До 16 жовтня 2013 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за частиною 3 статті 28, частиною 3 статті 212 КК України, частиною 1 статті 263 КК України, а також за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у відповідних кримінальних правопорушеннях, розглядалось Охтирським міськрайонним судом Сумської області (справа № 1813/5977/2012) (а.с.245).

22 жовтня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000002 від 21.11.2012 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було передано на розгляд Тростянецького районного суду Сумської області, а 05 листопада 2013 року ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області (справа № 588/1908/13-к) обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був повернутий прокурору (а.с.251).

30 квітня 2014 року заступником начальника ВПМ СУ ФР ГУ Міндоходів у Сумській області Тиченко М.П. кримінальне провадження в частині кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України стосовно ОСОБА_3 було закрите (а.с.237 зворотній бік аркуша).

12 травня 2014 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 212 КК України (організація ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) з фінансово-господарської діяльності ТОВ «АРВ» і ТОВ «АЖК» у значних розмірах у складі організованої групи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ), частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частина 4 статті 358 КК України (організація за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 використання завідомо підроблених документів), частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частини 1 статті 366 України (організація за попередньою змовою з директором ТОВ «АЖК» ОСОБА_4 та директором ТОВ «АРВ» ОСОБА_6 службового підроблення) (а.с.184, 238).

З 30 травня 2014 по 24 червня 2014 року ОСОБА_3 відповідно до статті 290 КПК України знайомився з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 21.11.2012 року, обсяг яких склав 130 томів (а.с. 256-257).

10 червня 2014 на стадії відкриття матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 між ОСОБА_3 та адвокатом Собиною П.М. була укладена ще одна угода про надання правових послуг адвоката, предметом якої було представництво інтересів ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000002 на усіх його стадіях з визначенням розміру гонорару в сумі 80000 грн., які підлягають сплаті після вирішення справи по суті (а.с.7).

26 червня 2014 року старшим слідчим з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області Приходьком С.В. було вдруге складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 від 21.11.2012 року, затверджений прокурором Саєнко С.В., яким ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 212 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частина 4 статті 358 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частини 1 статті 366 України (а.с.184-238).

26 червня 2014 року одночасно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000002 від 21.11.2012 року прокурором Саєнко С.В. була складена позовна заява в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_3 , з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 621731 грн. податку на додану вартість (а.с.239-243).

Цього ж дня 26 червня 2014 року підозрюваному ОСОБА_3 було вручено примірник обвинувального акту на 96 аркушах, реєстру матеріалів досудового розслідування на 14 аркушах та копію позовної заяви (а.с.244).

28 липня 2014 року ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області (справа №588/1254/14-к) було призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000002 від 21.11.2012, а 04.09.2014 року ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області указане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було призначено до розгляду по суті (а.с.247).

11 січня 2016 року вироком Тростянецького районного суду Сумської області у справі №588/1254/14-к ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 212 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частина 4 статті 358 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частини 1 статті 366 України визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів (а.с. 150-161).

23 серпня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 11 січня 2016 року залишено без змін (а.с.161-164).

10 травня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 11 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 23 серпня 2016 року залишено без змін (а.с.165-169).

Цього ж дня, 10 травня 2017 року, ОСОБА_3 та адвокатом Собиною П.М. був підписаний Акт приймання передачі виконаних робіт стосовно надання правової допомоги ОСОБА_3 відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.08.2011 року та угоди про надання правових послуг адвоката від 10.06.2014 року, за змістом якого виконавець адвокат Собина П.М. провів роботу із захисту інтересів клієнта ОСОБА_3 у кримінальній справі № 10800077 від 26.07.2010 та у кримінальному провадженні №0000002 від 21.11.2012 під час досудового розслідування, в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції до прийняття остаточного рішення. Загальна сума гонорару становить 380000 грн.(а.с.8 зворотній бік аркуша).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини у цій справі, є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон № 266/94-ВР).

Частиною другою статті 2 Закону № 266/94-ВР передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку постановлення виправдувального вироку суду, а також у випадку - закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги.

Пунктом 10 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року №6/5/3/41 передбачено, що громадянинові підлягають також поверненню суми, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги. До цих сум відносяться суми, сплачені ним адвокатському об`єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у зв`язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету (стаття 4 Закону № 266/94-ВР).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про адвокатуру» від 19 грудня 1992 року

№ 2887-XII, який був чинним на час укладення позивачем та адвокатом Собиною П.М. договір про надання правових послуг адвоката від 05.08.2011 року, оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи

адвокатом.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», (був чинним на час укладення позивачем та адвокатом Собиною П.М. угоди про надання правових послуг адвоката від 10.06.2014 року) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною другою статті 30 цього Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З аналізу положень Закону України «Про адвокатуру» та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» можна дійти висновку, що оплата послуг адвоката здійснюється на підставі угоди між останнім та громадянином, а гонорар адвоката може визначатися або у фіксованому розмірі або ж у вигляді погодинної оплати.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю природою відноситься до договорів про надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Собиною П.М. доведено передумови для відшкодування шкоди позивачу з підстав, визначених частиною другою статті 2 Закону №266/94-ВР, оскільки яку установлено судом на підставі досліджених у справі письмових доказів 30 квітня 2014 року заступником начальника ВПМ СУ ФР ГУ Міндоходів у Сумській області Тиченко М.П. кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 в частині кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України було закрито, а у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 212 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частина 4 статті 358 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частини 1 статті 366 України ОСОБА_3 визнаний невинуватим та виправданий вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11 січня 2016 року, який судовими рішеннями суду апеляційної та касаційної інстанції залишений без змін і набрав законної сили.

Отже, позивач відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР має право на відшкодування йому сум, сплачених ним захиснику Собині П.М. у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги.

Як установлено судом ОСОБА_3 та адвокат Собина П.М. у договорі про надання правових послуг адвоката від 05.08.2011 року з урахуванням Додатку до договору від 05.08.2011, який є невідємною його частиною, в угоді про надання правових послуг адвоката від 10.06.2014 року визначили фіксований розмір гонорару адвоката Собини П.М. в загальній сумі 380000 грн. за надання послуг із захисту інтересів клієнта ОСОБА_3 у кримінальній справі відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за статтею 28, частиною 3 статті 212 КК України, частиною 1 статті 263 КК України та у кримінальному провадженні №0000002 від 21.11.2012 на усіх його стадіях.

Понесення позивачем ОСОБА_3 витрат на оплату юридичної допомоги адвоката Собини П.М. на загальну суму 380000 грн. підтверджується:

1) копією Акту приймання передачі виконаних робіт стосовно надання правової допомоги ОСОБА_3 відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.08.2011 року та угоди про надання правових послуг адвоката від 10.06.2014 року;

2) копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру, відповідно до яких адвокатом Собиною П.М. прийнято від ОСОБА_3 20.06.2013 року - 2000 грн.; 24.09.2013 року - 9900 гривень; 01.07.2014 року - 10000 гривень; 24.01.2015 - 5000 гривень; 17.02.2015 - 10000 гривень; 12.05.2016 - 3000 гривень; 28.07.2016 - 13750 гривень; 13.08.2016 -11250 гривень; 28.09.2017 300000 грн., 25.05.2018 - 15100 грн. (а.с.9, 143-144);

3) копіями аркушів Книги обліку доходів ОСОБА_7 за період з 01.01.2012 по 30.03.2018, та з 30.03.2018 (а.с.13-21);

4) копією постанови старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області Нікітченка В.Г. у кримінальні справі № 10800077 від 11 січня 2011 року про допуск адвоката ОСОБА_7 як захисника ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування (а.с.252);

5) копіями судових рішень у справах, у межах яких кримінальна справа відносно ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 поверталась на досудове розслідування (№ 1818/119/2012), передавалась на розгляд з Охтирського міськрайонного суду Сумської області до Тростянецького районного суду Сумської області (справа № 1813/5977/2012), повертався обвинувальний акт прокурору (№ 588/1908/13-к), а також кримінальне провадження розглядалось по суті (№588/1254/14-к), з яких вбачається участь адвоката Собини П.М. у кримінальному провадженні в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції (а.с.136-137, 150-169, 245, 247, 251, 252 зворотній бік аркуша, 254, 255).

Указані докази, надані представником позивача на обґрунтування підстав позову, суд вважає належними та достатніми на підтвердження понесених ОСОБА_3 витрат на оплату юридичної допомоги адвоката Собини П.М. у кримінальному провадженні №0000002 та у кримінальній справі № 10800077, а доводи Сумської обласної прокуратури стосовно не доведення ОСОБА_3 факту належного оформлення договірних відносин із адвокатом Собиною П.М., здійснення адвокатом правової допомоги та оплати коштів позивачем у заявленій до відшкодування сумі не ґрунтуються на установлених судом обставинах справи.

Так, доводи відповідача Сумської обласної прокуратури про те, що в договорі від 05.08.2011 року відсутні дані щодо номеру кримінальної справи і є лише посилання на статті КК України, не мають правового значення, оскільки законодавством не передбачено обов`язкове зазначення в договорі про надання правових послуг адвокатом номеру справи, який може змінюватись під час досудового розслідування у результаті об`єднання або виділення матеріалів кримінальних проваджень. Предмет договору про надання правових послуг адвоката від 05.08.2011 року містить посилання на кримінальну справу відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за статтею 28, частиною 3 статті 212 КК України, частиною 1 статті 263 КК України, що відповідає первісній кваліфікації діяння, у вчиненні якого підозрювався позивач, згідно постанов старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області Нікітченка В.Г. у кримінальній справі №10800077 від 13 грудня 2010 року та від 13 січня 2011 року.

Доводи про те, що ОСОБА_3 був виправданий судом за іншими статтями, ніж указано в договорі про надання правових послуг адвоката від 05.08.2011 року, суд не бере до уваги, з огляду на такі мотиви.

Як установлено судом під час досудового розслідування кримінальної справи № 10800077 правова кваліфікація діяння, яке інкримінувалось позивачу слідчими неодноразово змінювалась, доповнювалась новими статтями КК України. Після набрання чинності КПК України відомості, які були предметом розслідування у кримінальній справі № 10800077, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000002, а ОСОБА_3 було пред`явлене обвинувачення за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 212 КК України, частиною 1 статті 263 КК України.

30 квітня 2014 року кримінальне провадження №0000002 за частиною 1 статті 263 КК України стосовно позивача було закрито, а 12 травня 2014 року ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000002 було остаточно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 212 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частина 4 статті 358 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частини 1 статті 366 України.

Ні Закон України «Про адвокатуру», ні Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ні ЦК України не вимагають внесення змін та доповнень до договору про надання правових послуг адвокатом чи укладення нового договору з адвокатом у разі зміни пред`явленого особі обвинувачення.

Посилання відповідача Сумської обласної прокуратури на те, що предметом угоди від 10.06.2014 є представництво інтересів ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000002, а виправдувальний вирок відносно позивача ухвалено у кримінальному провадженні № 0002206 є помилковими і спростовуються дослідженими судом письмовими доказами. Матеріалами справи підтверджується, що саме у кримінальному провадженні №0000002 і саме за остаточно визначеним обвинуваченням частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 212 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частина 4 статті 358 КК України, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 28 частини 1 статті 366 України ОСОБА_3 був виправданий вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.01.2016 у справі № 588/1254/14-к, який був ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23.08.2016 залишений без змін. Ухвала Тростянецького районного суду Сумської області від 28.07.2014 про призначення підготовчого судового засідання у справі №588/1254/14-к, в межах якої ухвалено виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_3 містить посилання на кримінальне провадження №0000002, а не №0002206.

Доводи Сумської обласної прокуратури стосовно форми і змісту наданих представником позивача ОСОБА_7 копій аркушів Книги обліку доходів, не підтвердження можливості позивача оплатити 300000 грн. єдиною сумою, відсутності доказів на оплату адвокатом податку на прибуток відхиляються, оскільки оцінка правильності ведення адвокатом Книги обліку доходів, перевірка факту оплати ним податків з доходів, перевірка фінансових можливостей позивача оплатити послуги адвоката виходить за межі предмету доказування у цій справі.

Оскільки Закон № 266/94-ВР передбачає право позивача на відшкодування у повному обсязі суми, сплаченої ним за надання йому юридичної допомоги у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, тому доводи відповідачів у справі стосовно встановлення судом їх необхідності, розумності розміру та оцінки витраченого адвокатом часу, не спростовують підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Законом № 266/94-ВР, який є спеціальним у цих правовідносинах, не передбачено підстави та право суду зменшувати виходячи з тих чи інших критеріїв належні до відшкодування витрати, пов`язані з оплатою юридичної допомоги, понесені особою, яка була піддана незаконному кримінальному переслідуванню.

Фактична оплата ОСОБА_3 більшої частини коштів адвокату Собині П.М. після складення Акту-приймання передачі робіт від 10.05.2017 року, на що вказує у відзиві Сумська обласна прокуратура, узгоджується з умовами угоди про надання правових послуг адвоката від 10.06.2014 року, яка передбачає оплату послуг адвоката після вирішення справи по суті і не містить конкретного кінцевого строку проведення такої оплати.

Посилання представника відповідача Сумської обласної прокуратури Казьміна В.М. стосовно відсутності підстав для врахування судом додаткових письмових доказів поданих представником позивача з порушенням вимог ЦПК України суд відхиляє, оскільки такі докази були подані до початку розгляду справи по суті і з дотриманням вимог частини 9 статті 83 ЦПК України (а.с.258).

Доводи Сумської обласної прокуратури про те, що позивач пропустив строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Так, Сумська обласна прокуратура вважає, що трирічний строк позовної давності, визначений статтею 257 ЦК України, протягом якого ОСОБА_3 мав право звернутись до суду з указаним позовом має обчислюватись з моменту набрання 23.08.2016 року законної сили виправдувальним вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.01.2016 у справі № 588/1254/14-к. Звернувшись з цим позовом до суду у липні 2020 року такий строк згідно з позицією відповідача, ОСОБА_3 пропустив.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (частина перша статті 258 ЦК України).

Спірні правовідносини, у тому числі і у частині строку звернення до суду урегульовані Законом № 266/94-ВР та Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року №6/5/3/41, які мають пріоритет над загальними нормами, що передбачені ЦК України.

Відповідно до пункту 11 Положення, затвердженого спільним наказом №6/5/3/41, для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 Закону № 266/94-ВР при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

Громадянинові, а у разі його смерті - його спадкоємцям відповідний орган, зазначений у п.11 цього Положення, одночасно з повідомленням про закриття справи в стадії дізнання і попереднього слідства або з копією виправдувального вироку, що набрав законної сили, або постановою (ухвалою) суду (судді) направляє повідомлення, в якому роз`яснює, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав.

Повідомлення складається за формою, що встановлена в додатку до цього положення. У повідомленні зазначається перелік тільки тих вимог, на які даний громадянин має право претендувати (пункт 6 Положення, затвердженого спільним наказом №6/5/3/41).

Відтак, з питання відшкодування шкоди відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у разі ухвалення виправдувального вироку та закриття справи на стадії досудового розслідування фізична особа має право звернутись протягом шести місяців після направлення йому повідомлення за формою, що встановлена в додатку до Положення затвердженого спільним наказом №6/5/3/41.

Отже, строк звернення позивача з цим позовом до суду обчислюється не з дня набрання законної сили виправдувальним вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.01.2016 у справі № 588/1254/14-к, а з моменту направлення позивачу Повідомлення за формою, що встановлена в додатку до Положення затвердженого спільним наказом №6/5/3/41.

Сумська обласна прокуратура як відповідач у справі відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позову.

Разом з тим, доказів направлення ОСОБА_3 органом досудового розслідування повідомлення за формою, що встановлена в додатку до Положення затвердженого спільним наказом №6/5/3/41 після закриття 30 квітня 2014 року заступником начальника ВПМ СУ ФР ГУ Міндоходів у Сумській області Тиченко М.П. кримінального провадження в частині кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України стосовно ОСОБА_3 до суду не надано.

Крім того, не надано до матеріалів справи доказів направлення ОСОБА_3 судом разом з копією виправдувального вироку від 11.01.2016 повідомлення за формою, що встановлена в додатку до Положення затвердженого спільним наказом №6/5/3/41 з роз`ясненням права звернутись протягом 6 місяців за відшкодування сум за наданням юридичної допомоги.

Отже, з огляду на те, що докази направлення позивачу у цій справі відповідних повідомлень органу досудового розслідування та суду з роз`ясненням його права звернутись до суду відсутні, з фактом направлення якого пов`язується початок обчислення шестимісячного строку звернення до суду за відшкодування шкоди відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР, суд дійшов висновку про відсутність підстав для висновку про пропуск позивачем строку звернення з цим позовом до суду.

Таким чином, позов адвоката Собини П.М. в інтересах ОСОБА_3 щодо розміру витрат на юридичну допомогу є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Представник позивача у позовній заяві просив стягнути на користь позивача витрати у зв`язку з наданням правничої допомоги у кримінальному провадженні з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Проте, кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання..

Указаний висновок відповідає правовій позиції, як викладена у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №554/5980/18.

Відтак, позовна вимога представника позивача містить зайве посилання на списання відповідних коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, які підлягають стягненню з Державного бюджету України, на що обґрунтовано посилалась у відзиві Державна казначейська служба України.

Висновки суду щодо поділу судових витрат

Відповідно до частин першої та шостої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Сторони у справі на підставі статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» звільнені від сплати судового збору.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, розподіл судових витрат судом не здійснюються

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 поданого в інтересах ОСОБА_2 про відшкодування витрат за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) 380000 (триста вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. у рахунок відшкодування витрат за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 24.12.2020 року

Суддя М.В. Щербаченко