Справа №443/1846/18
Провадження №2/443/517/20
РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

за участю:

представника позивача: адвоката - Горзова О.О.

відповідачки: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції сторін.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 22.11.2007 він уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 , який 10.08.2012 розірвано рішенням Жидачівського районного суду Львівської області. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням 21.05.2012 Жидачівський районний суд Львівської області ухвалено рішення у справі про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , яким вирішено стягувати із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.04.2018 змінено розмір аліментів на ј частини всіх видів доходу ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, вважає, що така сума поставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки 26.04.2018 він уклав шлюб з ОСОБА_4 , за цей час у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дочка часто хворіє, а тому він витрачає значну сум коштів на утримання доньки. Теперішня дружина ОСОБА_4 , на даний час не має самостійного доходу та не отримує будь-якої матеріальної допомоги, так як з травня 2018 року припинена виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а також з вересня 2018 року припинена виплата щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини, що підтверджується довідками №№ 2482, 2483 від 25.10.2018. Про відсутність самостійних доходів свідчать: трудова книжка в якій є запис про звільнення з роботи; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців, який свідчить про те, що ОСОБА_4 , не є фізичною особою-підприємцем. Таким чином, він є єдиним годувальником у новоствореній сім`ї, а відтак просить зменшити розмір аліментів на утримання сина від першого шлюбу ОСОБА_3 .

Відповідачка 26.11.2018 подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.29-33), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач не надав доказів на доведення тих обставин, про існування яких заявляє у позовній заяві. Наявність довідки з місця колишньої роботи ОСОБА_4 КП "Мрія" про те, що ОСОБА_4 не працює з 10.08.2018 року не є достовірним та достатнім доказом, оскільки не дає достатніх підстав визначити її трудовий статус. Зокрема, роботодавець КП "Мрія" за останнім місцем роботи ОСОБА_4 не уповноважений нормами КЗпП видавати довідки про те, що ОСОБА_4 на даний час не працює та не має іншого робочого місця із власним заробітком, оскільки трудова книжка видається працівнику при звільненні, правовідносини трудового характеру з КП "Мрія" припинилися та відновлені не були. Приєднання до позову позивачем копії трудової книжки ОСОБА_4 із останнім записом про її звільнення за статтею 38 КзПП не є достатнім доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування. Позивач також стверджує, що він несе витрати по утриманню своєї доньки ОСОБА_5 , яка часто хворіє з посиланням на відповідну медичну довідку. Однак питання понесення витрат на лікування та профілактику захворювань доньки позивачем не доведено та не надано відповідні докази. В розумінні статті 77 ЦПК України певні обставини повинні бути доведені чітко визначеними засобами доказування. Медична довідка не дає об`єктивних даних про понесені фінансові затрати на лікування. Понесення грошових витрат на лікування доньки, зазначені позивачем, в силу статтей 206, 640, 655, 706 ЦК України підтверджуються документами про проведення сплати таких, зокрема, чеками, квитанціями та іншими розрахунковими документами. Оскільки позивачем не приєднано жодних розрахункових документів, що свідчили б про несення останнім витрат на лікування доньки, тому такі мотиви ОСОБА_1 не заслуговують на увагу. Положення ч. 4 ст. 183 СК України цієї статті чітко виокреслюють розмір аліментів на одну дитину, в інтересах якої подано первинний позов у 2017 році, та не підлягає розширеному тлумаченню. А тому, вказівки позивача на наявність в нього іншої дитини, в розрізі положень статті 183 СК України, є безпідставними. Позивачем не доведено в порядку статті 81 ЦПК України належними та допустимими доказами його скрутного матеріального становища, документів, що містять банківську інформацію та відсутність грошових коштів, а також правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що необхідно врахувати наявність на його утриманні малолітньої дочки та непрацюючої дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, не спростовують висновку Жидачівського районного суду від 12 квітня 2018 року в справі № 443/1509/17 щодо визначення розміру аліментів. Визначений за вказаним рішенням суду розмір аліментів на утримання сина відповідає вимогам СК України, а його зменшення у зв`язку з наявністю на утриманні позивача доньки та дружини без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не сприятиме належному забезпеченню його сина ОСОБА_3 та суперечитиме його інтересам.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Горзов О.О. пояснив, що підставою для зменшення розміру аліментів є зміни в сімейному стані позивача, а саме повторне одруження та народження другої дитини. Майновий стан не покращився, а навпаки погіршився, оскільки кількість осіб які перебувають в нього на утриманні збільшився, а він є єдиним годувальником в сім`ї .

В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала з мотивів вказаних у відзиві додатково пояснила, що оскільки позивач є фізично здоровим чоловіком то може працювати та сплачувати аліменти. Позивач з роботи звільнився за власним бажанням. На даний час син ОСОБА_6 багато хворіє, відтак вона не може знайти кращу роботу, щоб заробляти більше.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М. від 15.11.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено підготовче засідання на 16.01.2019.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.01.2019 підготовче судове засідання відкладено на 18.02.2019.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.02.2019 підготовче судове засідання відкладено на 29.03.2019.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.03.2019 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 03.05.2019.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи муж суддями від 14.08.2020 головуючим суддею для цього провадження визначено суддю ОСОБА_7 .

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 28.08.2020, справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 23.10.2020.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 23.10.2020 закрито підготовче провадження в справі, а справу призначено до розгляду по суті на 26.11.2020.

26.11.2020 справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Розгляд справи по суті відбувся 23.12.2020.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане 26.06.2008 Вільхівецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , батьком якої є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане 26.04.2018 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию РС Стрийського МУЮ у Львівській області.

26.04.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 видане 26.04.2018 Стрийським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , останній 20.10.2020, звільнений з роботи за власним бажанням на підставі наказу № 173/ос від 20.10.2020.

Згідно довідки КП «Мрія» №1746 від 24.10.2018 та трудової книжки ОСОБА_4 НОМЕР_4 не працює з 10.08.2018 згідно наказу №143-к від 08.06.2018 звільнена з роботи за власним бажанням.

Згідно довідки Центру по нарахуванню та виплаті пенсій №2482 від 24.10.2018 ОСОБА_4 з квітня 2018 по вересень 2018 отримувала щомісячну одноразову допомогу при народження дитини у загальному розмірі 4 300, 00 грн.

Згідно довідки Центру по нарахуванню та виплаті пенсій №2483 від 24.10.2018 ОСОБА_4 з квітня 2018 по вересень 2018 отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у загальному розмірі 931,82 грн.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.10.2018 № 24018396 записів в даному реєстрі щодо ОСОБА_8 не знайдено.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина часто хворіє.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 159956184 від 18.03.2019 ОСОБА_1 є власником 1/6 частки в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КУ Жидачівська центральна районна лікарня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під спостереженням лікаря.

Згідно довідки КНП «Жидачівська центральна районна лікарня ОСОБА_3 , 2008 року народження, звертався до КНМ «Жидачівська ЦРЛ» за допомогою.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із поданням позивачем позову до суду про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду, через зміну його сімейного стану.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_9 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану не є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19.

З врахуванням вищенаведеного суд зауважує, що наявність у позивача іншої дитини доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є безумовною та достатньою підставою для зміни розміру аліментів, а також автоматично не породжує обов`язку зменшити розмір аліментів, що з нього стягується за рішенням суду на першу дитину.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд також звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу витрат, які він несе, та погіршення його матеріального становища, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. З довідки «Центу первинної медико-санітарної допомоги», відповідно до якої донька позивача від другого шлюбу ОСОБА_5 10.08.2015 часто хворіє, не можливо встановити періоди захворювання, та розмір витрат, які необхідні на її лікування, а також не подано доказів, що такі витрати були понесені позивачем. Також позивачем на підтвердження свого матеріального стану подано довідку «Дослідно-механічного заводу Карпати» від 30.11.2018 відповідно до якої його дохід за період з 01.05.2018 по 31.01.2018 склав 72411,38 грн. З долученої до матеріалів справи копії трудової книжки вбачається, що 07.10.2020 позивач прийнятий на роботу монтером колії 3 розряду Наказ №164 від 06.10.2020 року, звідки звільнився за власним бажанням, що на думку суду не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач після звернення з даним позовом до суду (2018) не був позбавлений можливості подати додаткові докази які б підтверджували погіршення його матеріального стану на момент прийняття рішення по справі.

Суд констатує, що батьки не повинні компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Встановлений рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.04.2018 розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з наявністю у позивача на утриманні іншої малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на недоведеність позивачем підстав позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим рішенням, тому суд вважає, що у позові слід відмовити повністю.

Розподіл між сторонами судових витрат.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у виді судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 180, 192 СК України, ст.ст. 11-13, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.12.2020.

Суддя Р.Г.Равлінко