ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5180/20
Провадження № 2-о/362/92/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Харченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківська міська рада Київської області, Васильківська міська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 23 жовтня 1973 року, виданий комбінатом комунальних послуг виконавчого комітету Васильківської міської ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Васильківської міської ради депутатів трудящих № 362 від 09.07.1973 року, посвідчений Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області 16 січня 1974 року, за реєстровим № 161, зареєстрований у Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації, 31.10.1979 року в реєстровій книзі 13 р. 4047 стор. 279, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог, заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 . У встановлений законом шестимісячний строк після її смерті вона звернулася до Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2020 року, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України, а саме право власності на вказаний житловий будинок видано та зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 після зміни її прізвища на « ОСОБА_4 ». Також, нотаріус роз`яснив та запропонував позивачу звернутися до суду із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року прийнято заяву до провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.26-27).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в який просила розгляд справи проводити без її участі, вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити (а.с.84).

Представник Васильківської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням слухати справу без їх участі, проти заявлених вимог не заперечує (а.с.79).

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12 листопада 2019 року (а.с.11).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 08 лютого 2020 року вбачається, що дошлюбне прізвища ОСОБА_2 було « ОСОБА_5 » (а.с.85).

Як вбачається із Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 23 жовтня 1973 року, виданий комбінатом комунальних послуг виконавчого комітету Васильківської міської ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Васильківської міської ради депутатів трудящих № 362 від 09.07.1973 року, посвідчений Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області 16 січня 1974 року, за реєстровим № 161, зареєстрований у Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації, 31.10.1979 року в реєстровій книзі 13 р. 4047 стор. 279, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (а.с.14-15).

Як вбачається із витягу з рішення Васильківської міської ради Київської області від 31 серпня 2006 року ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку у АДРЕСА_1 (а.с.22).

Відповідно до будинкової книги за адресою АДРЕСА_1 , власником будинку є ОСОБА_7 (а.с.16-21).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_8 , яка є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.09.1968 року, виданого Васильківським районним бюро записів актів громадянського стану Київської області (а.с. 6).

Як вбачається з Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 28.12.2019 року, виданий Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з якого підтверджується факт, що ОСОБА_8 , після державної реєстрації шлюбу присвоїла прізвище чоловіка « ОСОБА_9 » (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.12.2002 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишила прізвище чоловіка « ОСОБА_9 » (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (а.с.34-77).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60080510 від 29.04.2020 року Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області було зареєстровано спадкову справу № 65786364, де спадкодавцем є ОСОБА_1 (а.с.12).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2020 року, нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України, а саме право власності на вказаний житловий будинок видано та зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 після зміни її прізвища на « ОСОБА_4 » (а.с.13).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства »).

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи зібрані по справі докази, що узгоджуються між собою, суд вважає доведеним факт того, що Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 23 жовтня 1973 року, виданий комбінатом комунальних послуг виконавчого комітету Васильківської міської ради депутатів трудящих на підставі рішення виконком Васильківської міської ради депутатів трудящих № 362 від 09.07.1973 року, посвідчений Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області 16 січня 1974 року, за реєстровим № 161, зареєстрований у Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації, 31.10.1979 року в реєстровій книзі 13 р. 4047 стор. 279, виданого на ім`я ОСОБА_3 належить саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на що вказують ідентичність в її прізвищі, ім`ям та по батькові, а також в співпадіння в даті, місяці та році її народження, а також іншими письмовими доказами.

Враховуючи, що розбіжність в прізвищі позбавляє заявника права на прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 9, 13, 81, 8 9, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківська міська рада Київської області, Васильківська міська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити юридичний факт,належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 23 жовтня 1973 року, виданий комбінатом комунальних послуг виконавчого комітету Васильківської міської ради депутатів трудящих на підставі рішення виконком Васильківської міської ради депутатів трудящих № 362 від 09.07.1973 року, посвідчений Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області 16 січня 1974 року, за реєстровим № 161, зареєстрований у Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації, 31.10.1979 року в реєстровій книзі 13 р. 4047 стор. 279, виданого на ім`я ОСОБА_3 належить саме ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 21.12.2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко