Ухвала

16 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 520/8297/17

провадження № 61-17787ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» про прийняття до нового розгляду позовів 1988-89 років, зобов`язання вчинити певні дії, визнання записів

у трудовій книжці недійсними, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» (далі - МТП «Чорноморськ») про прийняття до нового розгляду позовів 1988-89 років, видання наказу про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати, компенсації за вимушений прогул, видачу трудової книжки та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання МТП «Чорноморськ» скасувати підроблений параграф 2 наказу № 257/л про переведення позивача на посаду старшого стивидора - заступника начальника складу у відповідності до рішення Київського райсуду від 06 жовтня 1987 року, постанови Президії Одеського обласного суду від 26 квітня 1989 року та статей 9, 31, 32 КЗпП УРСР, скасувати підроблені накази № 160/л та № 37/л, видані в порушення пункту 5 статті 147, статей 148 та 149 КЗпП УРСР, «Статуту про дисципліну працівників морського транспорту СРСР» при відсутності пояснювальної позивача, допуску у нього до роботи і будь-яких документальних підтверджень здійснення ним прогулів.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2019 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до МТП «Чорноморськ» щодо прийняття до нового розгляду позовів до МТП «Чорноморськ» від 21 травня 1988 року,

від 26 вересня 1988 року, від 02 березня 1989 року про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та оплати за вимушений прогул, провадження яких було втрачено в результаті фальсифікації справ

№ 2-3837/04 (2-2298/06) та № 2-4804/06 (2-390/07) у відповідності

з постановою Президії Одеського обласного суду від 26 квітня 1989 року, ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2006 року та його рішенням від 02 червня 2006 року, зобов`язання МТП «Чорноморськ» скасувати підроблений параграф 2 наказу № 257/л про переведення позивача на посаду старшого стивидора - заступника начальника складу

у відповідності до рішення Київського райсуду від 06 жовтня 1987 року, постанови Президії Одеського обласного суду від 26 квітня 1989 року та статей 9, 31, 32 КЗпП УРСР, стягнення заробітної плати за травень 1988 року, компенсації за роботу у вихідні, доплати за сумісництво, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з індексом інфляції залишено без розгляду.

Провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 до МТП «Чорноморськ» про зобов`язання скасувати підроблені накази № 160/л та

№ 37/л, видані в порушення пункту 5 статті 147, статей 148 та 149 КЗпП УРСР, «Статуту про дисципліну працівників морського транспорту СРСР» при відсутності пояснювальної позивача, допуску у нього до роботи і будь-яких документальних підтверджень здійснення ним прогулів, визнання недійсними записів № 22-24, зроблені в трудовій книжці позивача,

в порушення пунктів 2.2, 2.3, 2.4, 2.9, 2.13 і 2.26 «Інструкції», статті 48 та пункту 5 статті 147 КЗпП УРСР, визнаних недійсними, закрито.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до МТП «Чорноморськ» про зобов`язання видати дублікат трудової книжки без записів, зобов`язання видати наказ про розірвання трудового договору з позивачем від 06 липня 1984 року за статтею 39 КЗпП УРСР у відповідності до його заяви

від 30 квітня 1988 року та листа Профкомітета ІМТП від 17 жовтня

1988 року, стягнення заробітної плати в розмірі 240,68 руб з індексацією, відшкодування моральної шкоди та прийняття до нового розгляду позову від 18 березня 1987 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2020 року відмовлено

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року у вищевказаній справі (провадження № 61-12645ск20).

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду

від 16 липня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постановити окрему ухвалу в порядку статті 262 ЦПК України, скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до цього ж суду.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Отже, ураховуючи наведені вище норми, а також те, що ОСОБА_1 вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року, за результатами розгляду якої судом касаційної інстанції постановлено ухвалу від 14 вересня 2020 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду

від 16 липня 2019 року у вищевказаній справі, відсутні правові підстави для розгляду повторно поданої ОСОБА_1 касаційної скарги на це саме судове рішення, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Норми ЦПК України не передбачають можливості подання касаційної скарги на ті самі судові рішення тією самою особою.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Морського торгівельного порту «Чорноморськ» про прийняття до нового розгляду позовів 1988-89 років, зобов`язання вчинити певні дії, визнання записів у трудовій книжці недійсними, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Г. В. Коломієць