Справа № 308/8591/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

з участю секретаря: Купар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 вересня 2020 року по справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , зацікавлена особа: суб`єкт оціночної діяльності - оцінювач ОСОБА_3 , на дії головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грицищук М.П. та визнання недійсною оцінки майна у межах виконавчого провадження № 61285293, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на дії головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грицищук М.П. та визнання недійсною оцінки майна у межах виконавчого провадження № 61285293 .

При цьому, у резолютивній частині скарги ОСОБА_1 заявлено вимогу про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №308/2160/17 від 11.02.2020 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом по виконавчому провадженні, зареєстрованому у АСВП за №61285293, в частині передачі на реалізацію ј частки житлового будинку загальною площею 97,4 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 та ј частки земельної ділянки загальною площею 0,0702 га, кадастровий номер :37:002:0067 за адресою : АДРЕСА_1 , вартістю 208538 грн. визначеною суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем ОСОБА_3 , що працює у складі ПП «Бізнес-Експерт», станом на 11.08.2020 р. із застереженням про задоволення вимог стягувача ОСОБА_2 до розгляду по суті скарги боржника судом.

Заява в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №308/2160/17 від 11.02.2020 року мотивована тим, що з метою уникнення порушення прав боржника у випадку передачі майна на реалізацію за можливо заниженою вартістю, незважаючи на оскарження результатів проведеної оцінки, скаржник вважає, що є достатньо підстав для зупинення стягнення на підставі виконавчого листа до розгляду вказаної скарги.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07 вересня 2020 року зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №308/2160/17 від 11.02.2020 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом по виконавчому провадженні, зареєстрованому у АСВП за №61285293, в частині передачі на реалізацію ј частки житлового будинку загальною площею 97,4 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 та ј частки земельної ділянки загальною площею 0,0702 га, кадастровий номер :37:002:0067 за адресою : АДРЕСА_1 , вартістю 208538 грн. визначеною суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем ОСОБА_3 , що працює у складі ПП «Бізнес-Експерт», станом на 11.08.2020 р. із застереженням про задоволення вимог стягувача ОСОБА_2 - до прийняття рішення за результатом розгляду скарги.

В апеляційній скарзі Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ставить питання про скасування зазначеної ухвали, оскільки така постановлена всупереч норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №308/2160/17 від 11.02.2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення скарги на дії державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №308/2160/17 від 11.02.2020 року необхідне з метою належного виконання судового рішення, ухваленого за результатами розгляду скарги.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.

Встановлено, що на виконанні Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження, зареєстроване у АСВП за №61285293 з примусового виконання виконавчого листа №308/2160/17 від 11.02.2020 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом 11.02.2020 року.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 оскаржує дії головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) по виконанню виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонним судом 11.02.2020 року по цивільній справі №308/2160/17, зокрема щодо визначення ринкової вартості майна та щодо передачі на аукціон нерухомого майна з метою продажу при примусовій реалізації в процесі виконавчого провадження, та просив забезпечити скаргу шляхом зобов`язання приватного виконавця зупинити будь-які виконавчі дії щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили, до вирішення питання по скарзі.

Згідно зі ст.14 Конституції України та ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи

Розгляд таких скарг здійснюється згідно зі вимогами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

При цьому Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем, тому це питання відноситься виключно до компетенції виконавця.

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 6 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачено право суду забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Системний та логічний аналіз вищезазначених норм у їх сукупності свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таких вимог у цій справі не заявлено.

В роз`ясненнях, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 21 січня 2020 року у справі №753/20449/18.

Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що в даному випадку заявником (боржником) оскаржуються дії державного виконавця, а не виконавчий документ і не судове рішення, на підставі якого він був виданий.

Вирішуючи питання про забезпечення скарги, суд першої інстанції не врахував вищевказані обставини справи і вимоги закону та помилково дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення скарги.

Відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення скарги з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 вересня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №308/2160/17 від 11.02.2020 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом по виконавчому провадженні, зареєстрованому у АСВП за №61285293, в частині передачі на реалізацію ј частки житлового будинку загальною площею 97,4 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 та ј частки земельної ділянки загальною площею 0,0702 га, кадастровий номер :37:002:0067 за адресою : АДРЕСА_1 , вартістю 208538 грн. визначеною суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем ОСОБА_3 , що працює у складі ПП «Бізнес-Експерт», станом на 11.08.2020 р. із застереженням про задоволення вимог стягувача ОСОБА_2 до розгляду по суті скарги відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 грудня 2020 року.

Головуючий :

Судді: