Справа № 547/701/20
Провадження № 2/548/535/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Семенівської селищної ради, ОСОБА_3 про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Трембач В.В., який діє на підстав ордеру та угоди звернувся до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 про тлумачення заповіту.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача та відповідача ОСОБА_4 в с. Степанівка Семенівського району Полтавської області. Вказує, що після смерті останньої залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку, грошового вкладу та земельної ділянки розміром 2.32 га. , розташованої на території Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Позивач вказує, що заповіт спадкодавця вказує на земельний пай, але оскільки на час складення заповіту спадкодавцеві вже належала земельна ділянка, позивач просить суд здійснити тлумачення заповіту так, що йому заповідано конкретну земельну ділянку.

Позивач у судові засідання не з`являвся, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, просив задовольнити позов.

Представник позивача ОСОБА_5 справу просив розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю із наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_6 у судові засідання не з`являвся; про судові засідання повідомлявся судом за зареєстрованим місцем проживання, своєї позиції щодо позовних вимог суд не повідомляв, відзив не складав, про причини неявки у судові засідання суд не повідомляв.

Ураховуючи зазначені обставини та керуючись ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи, за відсутності відповідачаів та позивача і їх їх представників.

Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_7 та співвідповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_4 , яка проживала у с. Степанівка Семенівського району Полтавської області.

Після смерті ОСОБА_9 залишилась спадщина, яка складається зокрема із земельної ділянки розміром 2,32 га, розташованої на території Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 112556 від 26.07.2005.

ОСОБА_4 склала заповіт, який 22.10.2010 посвідчений секретарем виконавчого комітету Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, у якому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Степанівка Семенівського району Полтавської області, в рівних частинах заповіла своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а "земельний пай", що знаходиться на території Степанівської сільської ради та грошові заощадження, що знаходяться в Семенівському відділенні Ощадбанку - ОСОБА_1 .

ОСОБА_10 .Смашний і співвідповідач ОСОБА_11 .Смашний прийняли усю спадщину ОСОБА_9 як за законом, так і за заповітом, на що вказують подані ними 05.02.2018 до нотаріуса Н.В.Трембач письмові заяви.

Спадкова справа № 25/2018 від 05.02.2018 на майно померлої ОСОБА_9 заведена приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Н.В.Трембач.

У серпні 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Семенівського районного нотаріального округу Н.В.Трембач з питання оформлення земельної ділянки (не паю) спадкодавця ОСОБА_9 , але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_9 на земельну ділянку площею 2,32 га, розташовану на території Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, оскільки заповіт складено не на цю земельну ділянку. Права на земельну частку (пай), яке заповідав спадкодавець, не існує; земельна ділянка заповітом не охоплена; має міспе спадкування за законом спадкоємцями першої черги, якими є сини померлої ОСОБА_9 ОСОБА_12 .Смашний.

Згідно довідки Відділу у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 28.08.2018 № 519/115-18 за ОСОБА_4 рахується земельна ділянка площею 3,2 в умовних кадастрових гектарах відповідно до записів у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Колос» по Степанівській сільській раді Семенівського району Полтавської області, сертифікат серія ПЛ № 0168523 № 191 від 21.12.1996. Також повідомлено, що ОСОБА_13 отримала державний акт серія ПЛ № 112556 за№ 88 від 26.07.2005 на земельну ділянку площею 2,32 га розташовану на території Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Нормативно-грошова оцінка станом на 01.01.2018 по КСП «Колос» становить за 3,2 га 91851,17 грн.

Згідно зістаттею 213 ЦК Українизміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Верховний Суд у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертійстатті 213 ЦК Українивизначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановленістаттею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 склала заповіт, який 22.10.2010 посвідчений секретарем виконавчого комітету Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, у якому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Степанівка Семенівського району Полтавської області, в рівних частинах заповіла своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а "земельний пай", що знаходиться на території Степанівської сільської ради та грошові заощадження, що знаходяться в Семенівському відділенні Ощадбанку - ОСОБА_1 .

Чинне земельне законодавство не містить такого поняття земельний пай.

Разом з тим, у сфері земельних відносин загальноприйнятим є використання поняття «земельний пай» не тільки як земельна ділянка, яка не виділена в натурі, а і як земельна ділянка, яка отримана в результаті розпаювання землі (виділення в натурі).

ОСОБА_4 за життя належав лише один сертифікат на земельну частку (пай), щодо земельної ділянки площею 3,2 в умовних кадастрових гектарах, відомості про який маються у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Колос» по Степанівській сільській раді Семенівського району Полтавської області, сертифікат серія ПЛ № 0168523 № 191 від 21.12.1996.

На підставі якого ОСОБА_4 отримала державний акт серія ПЛ № 112556 за№ 88 від 26.07.2005 на земельну ділянку площею 2,32 га розташовану на території Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Нормативно-грошова оцінка станом на 01.01.2018 по КСП «Колос» становить за 3,2 га 91851,17 грн.

Таким чином на дату складання заповіту ОСОБА_4 була власником виділеної в натурі на місцевості замельної ділянки площею 2,32 га.

Зі змісту заповіту видно, що спадкодавець чітко розділив спадкову масу та осіб, які спадкують за заповітом, визначивши, що належний їй земельний пай переходить саме позивачу у випадку її смерті, що, в свою чергу, унеможливлює різне чи неоднозначне розуміння заповіту.

Аналіз зазначених вище обставин свідчить, що спадкодавець ОСОБА_4 , заповідаючи у 2010 році своєму синові ОСОБА_14 земельний пай, чітко висловила свою волю щодо передачі у спадщину останньому землі для ведення особистого селянського господарства на території Степанівської сільської ради.

Таким чином, відповідно до першого рівня тлумачення, зважаючи на загальноприйняте у сфері земельних правовідносин значення терміна «земельний пай» та враховуючи, що на час складання заповіту ОСОБА_4 була власником земельної ділянки площею 2.32 га., суд вважає, що спадкодавець розпорядився земельною ділянкою на випадок своєї смерті.

Такого ж висновку можна дійти, порівнюючи зміст правочину (заповіту) в цілому з намірами спадкодавця, які він виразив при вчиненні правочину (складенні заповіту).

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині тлумачення змісту заповіту, складеного 22 жовтня 2010 року, оскільки у розглядуваному випадку таке тлумачення не змінює і не спотворює волю заповідача та не виходить за межі заповіту.

Такі висновки цілком узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 576/2742/18 (провадження № 61-10712св19) у справі з аналогічним предметом позову.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Судом встановлено, що позивач, який, будучи учасником бойових дій, не звільнений від сплати судового збору за подання позову, не пов`язаного з порушенням його прав як учасника бойових дій, однак, під час відкриття провадження, суд не зобов`язав позивача сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Разом з тим, з огляду на те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, однак позивач не заявив клопотання про стягнення судових витрат з відповідача, суд приходить до висновку про стягнення судового збору за подання позову про тлумачення заповіту з позивача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,

( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 )

представник позивача ОСОБА_2 ,

(адреса: АДРЕСА_2 )

до Семенівської селищної ради, ОСОБА_3

( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 )

про тлумачення заповіту задовольнити повністю.

Розтлумачити зміст заповіту, складеного 22 жовтня 2010 року ОСОБА_4 , посвідченого секретарем виконкому Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, реєстровий номер 294, а саме волю заповідача щодо земельного паю, який ОСОБА_4 заповідала своєму синові, яку необхідно розуміти як те, що вказаний спадкодавець заповів ОСОБА_1 земельну ділянку на території Степанівської сільської ради Семенівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,32 га, зо належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 112556, виданого на підставі розпорядження голови Семенівської райдержадміністрації від 31.07.2002 року.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 27.12.2020

Головуючий: