Ухвала

17 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 565/109/20

провадження № 61-17514ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО»

на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 липня 2020 року

та постанову Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив визнати недійсним договір про надання фінансових послуг з адміністрування активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 804005 (далі - договір), укладеного 10 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (далі - ТОВ «АВТО ПРОСТО»), а також стягнути

з відповідача на свою користь сплачених за цим договором 19 830, 78 грн, 3% річних

у розмірі 227 грн та інфляційні витрати у розмірі 258, 44 грн.

25 червня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій, просив вимогу про визнання договору недійним залишити без розгляду та стягнути з відповідача на свою користь сплачених за договором 19 830, 78 грн, 3% річних у розмірі 411 грн та інфляційні витрати у розмірі 338, 44 грн.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 липня 2020 року позов в частині вимоги про визнання недійсним договору залишено без розгляду.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ «АВТО ПРОСТО»на користь ОСОБА_1 сплачених за договором 19 830, 78 грн, 3% річних у розмірі

411 грн, а також інфляційні витрати у розмірі 338, 44 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У листопаді 2020 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернулося до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 липня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить

2 102 грн.

У цій справі ціна позову становить 20 580, 22 грн яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ?

? 100 = 210 200 грн), а тому справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства

з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 липня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. Ю. Тітов