Провадження № 2/752/3784/20
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
22 жовтня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
26.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути зі ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 170 911 грн. 17 коп., сплачені витрати на проведення експертизи у розмірі 1000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 285, 41 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 31 грудня 2016 року о 21 год. 15 хв. по вул. Жилянська в м. Києві, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем „ГАЗ 2410" державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва по справі 752/1289/17 від 09.02.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди 31 грудня 2016 року та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачеві на праві приватної власності автомобіль.
11 січня 2017 року на підставі договору № 01-11/01 від 11.01.2017 року про проведення оцінки майна, на замовлення позивача було визначено вартість матеріального збитку, що був заподіяний позивачеві, як власнику автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_2 .
Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 01-04/08 від 04.08.2019 року, розмір матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту), завданого позивачеві, як власнику вказаного автомобіля, складає 270 911, 17 грн.
Відповідно до квитанції оцінювача ОСОБА_4 № 01-04/08 від 04 серпня 2019 року за проведення експертного дослідження та надання звіту про оцінку КТЗ позивачем було сплачено 1000 грн.
13.02.2017 року ПрAT «СК» «УНІКА» перерахувало на картковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 100000 грн. як страхове відшкодування згідно договору № 025121/4430/8257923 від 16.03.2016 року.
Оскільки Відповідач володів та керував транспортним засобом «ГАЗ 2410» державний номерний знак НОМЕР_1 на законних підставах, то відповідальність за заподіяну шкоду, що невідшкодована страховиком, несе саме він.
У зв`язку з чим позивач просить стягнути зі ОСОБА_2 на його користь несплачену частину страхового відшкодування, що складає 170 911 грн. 17 коп., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження вартості матеріального збитку транспортного засобу у розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати.
У судовому засіданні позивач відсутній, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 та третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Уніка» у судовому засіданні відсутні, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 31 грудня 2016 року о 21 год. 15 хв. по вул. Жилянська в м. Києві, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем „ГАЗ 2410" державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва по справі 752/1289/17 від 09.02.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 було порушено правила дорожнього руху, а саме п.п. 2.9, 8.7.3е, його ж визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31 грудня 2016 року та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. (а.с. 8).
За наслідками цієї ж дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачеві на праві приватної власності автомобіль «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_2 .
11 січня 2017 року на підставі договору № 01-11/01 від 11.01.2017 року про проведення оцінки майна, на замовлення ОСОБА_1 було визначено вартість матеріального збитку, що був заподіяний власнику автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 01-04/08 від 04.08.2019 року, розмір матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту), завданого власнику вказаного транспортного засобу «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 270 911, 17 грн. (а.с. 14-34).
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати реальних збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Положеннями ст. 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ГАЗ 2410" д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрAT «СК» «УНІКА», яке 13.02.2017 року здійснило виплату, згідно договору № 025121/4430/8257923 від 16.03.2016 року в розмірі 100 000,00 грн., тому залишок боргу, який повинен сплатити відповідач ОСОБА_2 становить 170911, 17 грн.
Оскільки зазначеної суми страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, а тому відповідач ОСОБА_2 , за правилами ст. 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу і страховою виплатою, яка становить (270 911, 17 грн (вартість відновлювального ремонту) -100 000, 00 грн. (загальний розмір страхового відшкодування) 170911, 17 грн.
У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
Крім того, стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 000, 00 грн. (а.с. 14-34).
У той же час, відповідач ОСОБА_2 має обов`язок відшкодувати позивачу понесені витрати по сплаті судового збору відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, в сумі 1709, 11 грн.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 14, 509, 511, 979, 988, 999, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд,
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 (реєстраційний номер особої картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер особої картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,) різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 170 911 (сто сімдесят тисяч дев`ятсот одинадцять) грн. 17 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1709 (одна тисяча сімсот дев`ять) грн. 11 коп., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 173 620 (сто сімдесят три тисячі шістсот двадцять) 28 копійок.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя К.Г. Плахотнюк