Дата документу 28.12.2020
Справа № 501/519/20
28 грудня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1
відповідача ОСОБА_2 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_2
предмет та підстави позову: про відшкодування матеріальної шкоди,
сторони в судове засідання не з`явились
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення та
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
17 лютого 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с.2-4), який у подальшому уточнила (а.с.85), в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 12 420,00 грн.; витрати за проведення будівельно-технічного дослідження у розмірі 5 000,00 грн.; судовий збір у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 400,00 грн.
Позов обґрунтований позов тим, що вона (позивачка) є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.02.2011 р.
Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4 , яка розташована над квартирою позивача і неодноразово заливала квартиру позивача.
10 січня 2020 року відповідач в черговий раз залила водою квартиру позивача, комісією ЖЄД №3 складено акт, яким встановлено факт залиття квартири тавнаслідок залиття пошкоджено: у кухні стеля 0,5х0,5м., в коридорі стеля 03х0,3м., у кімнаті стеля 2,00х0,10 м. В акті відображено той факт, що відповідач не зверталася щодо заміни труб або усунення сантехнічних несправностей обладнання, вода не перекривалася.
Відповідно до висновку експертного будівельного технічного дослідження від 31 січня 2020 року встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири становить 12 420,00 грн.
Крім того, внаслідок затоплення квартири позивача, яка сталася з вини відповідача, позивачу спричинено втрати немайнового характеру у вигляді страждань, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення. Завдану моральну шкоду позивач оцінила в 50 000 грн.
Від заходів досудового врегулювання відповідач відмовилася, що змусило позивача звернутись до суду з зазначеним позовом.
Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 17 лютого 2020 року справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.21-22 ).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2020 справу прийнято до свого провадження (а.с.59-60).
Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судовий розгляд справи (стаття 128 ЦПК), відзиву на позов не подала, а сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.19, 20).
Відповідно до копії акту про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 10.01.2020 комісією у складі працівників ЖЄД №3 встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_5 відбулось вище розташованою квартирою АДРЕСА_6 (а.с.18). В квартирі позивача пошкоджено: стеля кухні 0,5х0,5м., стеля коридору 03х0,3м., стеля кімнати 2,00х0,10 м. В акті також відображено той факт, що відповідач не зверталася щодо заміни труб або усунення сантехнічних несправностей обладнання, вода не перекривалася.
Відповідно до висновку експертного будівельного технічного дослідження від 31 січня 2020 року встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири становить 12 420,00 грн. (а.с.6-14).
Позивачка понесла витрати на проведення даної експертизи у розмірі 5000,00 грн., які підтверджуються копією квитанції (а.с.36) та рахунком - фактурою №1058 від 24.01.2020 (а.с.37).
V. Оцінка Суду.
Дослідивши надані позивачем докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних правових підстав:
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Частиною 2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом.
Частиною 2 статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Mіністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.
Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.
В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Щодо визначення вартості ремонтно-будівельних робіт об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 у розмірі 12 420,00 грн., суд керується висновком будівельного технічного дослідження від 31 січня 2020 року.
При цьому суд враховує, що інших доказів на спростування наданого позивачем кошторису вартості ремонту відповідач суду не надав.
З огляду на викладене суд доходить до висновку про задоволення позову.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.
Зокрема, згідно квитанції про сплату судового збору від 16 лютого 2020 року (а.с.35) позивачем сплачено 840,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.
Згідно із частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (стаття 137 ЦПК).
За надання правової допомоги позивачем проведено оплату в розмірі 6 400 грн., що підтверджується квитанціямита актами виконаних робіт (а.с.38, 87- 92).
З огляду на викладене, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат на сплату судового збору у розмірі 840.80 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 6 400 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст.12, 13, 83, 141, 263, 264, 265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, Суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 12 420,00 грн., витрати за проведення будівельно-технічного дослідження у розмірі 5 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 400,00 грн.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 28 грудня 2020 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко