1Справа № 335/7221/20 2/335/2250/2020
РІШЕННЯ
24 грудня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,
28.08.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
В позові зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано 23.06.2009 та батько ОСОБА_4 сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. На теперішній час ОСОБА_5 навчається на другому курсі КЗ «Запорізького медичного фахового коледжу» ЗОР, денної форми навчання. При цьому, вона знаходиться на утриманні своєї матері, ОСОБА_3 , яка несе витрати на оплату проїзду доньки до місця навчання, витрати на харчування, одяг, підручники, тощо. Окрім того, позивач зазначила, що вона є інвалідом 2-ї групи, син ОСОБА_7 , який також перебуває на її утриманні також має інвалідність. Окрім того, на утриманні позивача перебуває її батько. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання не здійснює, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому що має постійний дохід. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.
Ухвалою від 03.09.2020 прийнято до розгляду дану позовну заяву, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 21.10.2020 із повідомленням сторін про його проведення.
01.10.2020 відповідач надав суду письмовий відзив на позов, в якому у позові просить відмовити частково. Зазначив, що не заперечує сплачувати аліменти у сумі 500 грн. Також зазначив, що їх спільний син ОСОБА_7 вже повнолітній та повинен отримувати від держави прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі - 1712 грн. Доказів перебування на її утриманні сина та батька позивача до матеріалів справи не надано. Під час вирішення вступу доньки сторін до навчального закладу, з відповідачем ніхто не радився, дане рішення було прийнято без його погодження. Також зазначив, що на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , на якого щомісячно сплачує аліменти у розмірі 1159 грн., що становить 50% від прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років. Окрім того, має на утриманні непрацездатну мати, яка є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію. З урахуванням того, що після відрахування аліментів, надання допомоги матері та сплати комунальних послуг за квартиру, у ОСОБА_4 наразі скрутне фінансове становище, він згоден сплачувати щомісячно 500 грн. на утримання доньки, починаючи з 01.09.2020 по 30.06.2021 (до закінчення періоду навчання).
21.10.2020 судом відкладено розгляд справи до 17.11.2020, у зв`язку з неявкою позивача.
У судовому засіданні, яке відбулось 17.11.2020, судом оголошено перерву до 01.12.2020.
Представник позивача адвокат Юдіна О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача адвокат Кляшторна Ю.В. в судовому засідання заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні частково, посилаючись на наданий відзив., також просила присудити сплачувати аліменти у сумі 500 грн.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а матір`ю є позивач по справі - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 05.09.2002 (а.с. 10).
Відповідач ОСОБА_4 сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття, що підтверджується довідкою про доходи відповідача, виданою ТОВ «ЗЛМЗ» від 05.10.2020 № 16/216.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла повноліття, що також підтверджується копією паспорта громадянина України, у вигляді ID-картки (а.с. 11), тому стягнення аліментів на її утримання було припинено.
В 2019 році донька сторін у справі ОСОБА_5 вступила до Комунального вищого навчального закладу «Запорізького медичного коледжу» Запорізької обласної ради, денної форми навчання, є студенткою 2 курсу, кваліфікаційний рівень молодший спеціаліст, спеціальності «221 Стоматологія» освітньої-професійної програми - «Стоматологія ортопедична», термін закінчення її навчання до 30 червня 2021 року, що підтверджується Договором від 08.08.2019 р. та Довідкою № 138 від 07.07.2020р. (а.с. 14, 15).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Донька ОСОБА_5 зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 19), та перебуває на її повному утриманні, оскільки згідно Довідки КЗ «Запорізький медичний фаховий коледж» ЗОР № 138 від 07.07.2020 стипендію донька не отримує (а.с. 14).
Мати позивачки сама у повному обсязі сплачує витрати на навчання дочки, її одяг та утримання, хоча, і сама позивач страждає на хронічні захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК, якою підтверджується що позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково (а.с. 17).
Відповідач ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім цього, відповідач звертає увагу, що допомагає своїй матері - ОСОБА_10 , яка є пенсіонеркою.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу.
За положеннями ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами той факт, що у зв`язку з навчанням доньки ОСОБА_9 , яка потребує матеріальної допомоги від відповідача, а також з урахуванням того факту, що позивач є інвалідом 2-ї групи, також судом встановлено, що відповідач має постійний дохід, а отже має можливість матеріально утримувати свою доньку, яка продовжує навчання та доходить до висновку про те, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця на дитину є доцільним та відповідає інтересам обох сторін, а також вимогам чинного законодавства.
В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 206, 258, 259, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 28.08.2020 до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2020 року.

Суддя І.П. Соболєва