Справа № 274/1184/20
Провадження № 2/0274/1056/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"17" грудня 2020 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючої судді - Хуторної І.Ю.
з участю секретаря Поступайло Х.О.,
розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю органу опіки та піклування - виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав, -
17.12.2019 ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що вони з відповідачем із 25.12.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2014 розірвано. За час перебування у шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 .
Після народження сина відповідач у 2010 році фактично одразу пішов з сім`ї. З часу розірвання шлюбу він бачився з дитиною лише декілька разів, а з вересня 2017 перестав взагалі виходити на зв`язок. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не відвідував сина в ні в садочку, ні в школі, у матеріальному утриманні дитини участі також не бере. За рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дитини. Проте через несплату аліментів за має заборгованість, що станом на 01.12.2019 становить 51 389, 50 грн.
ОСОБА_2 свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина. Позивачка вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх малолітнього сина буде відповідати інтересам дитини. Тому просить позов задовольнити.
Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.
Ухвалою від 04.03.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 48).
Ухвалою від 27.08.2020 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с. 83).
Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідач до дитини не з`являється вже давно. Був на перше вересня, коли син йшов до школи. Вона ніяким чином не перешкоджає батькові бачитись із сином та не проти їх спілкування, проте відповідач не бажає спілкування із сином. Він зовсім не цікавиться життям сина, не приймає участі у його утриманні, вихованні. Місце його знаходження їй невідоме. Відповідач декілька разів сплачував аліменти на дитину, за увесь період було три платежі на її карту в рахунок аліментів на загальну суму більше 3000 гривень, проте ці платежі у довідці не відображені.
Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, про причини неявки суд не повідомив.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Осіпова В.М. на адресу суду спрямувала клопотання, у якому просить проводити судове засідання у відсутності представника органу опіки та піклування, підтримала висновок органу опіки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.
Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 25.12.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12.11.2014 розірвано ( а.с. 22).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10, 92).
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 16.10.2015, яке ухвалою апеляційного суду міста Києва від 09.12.2015 залишено без змін, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн, щомісячно починаючи з 15.09.2015 до досягнення дитиною повноліття (а.с 20-21, 22-24).

Відповідно до довідки - розрахунку № 61370 від 29.11.2019 виданої Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за виконавчим листом 758/10477/15-ц виданим Подільським районним судом м. Києва 25.12.2015 (ВП № 50102202), заборгованість по аліментах ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 01.12.2019 становить 51 389, 50 грн (а.с. 32-33, 94).

Постановами старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Шеремет В.М. від 03.03.2018 (ВП № 50102202), через заборгованість по сплаті аліментів, ОСОБА_2 , встановлено тимчасові обмеження: у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженим гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі (а.с. 28, 29, 30, 31, 98, 99, 100, 101).

З відповіді на адвокатський запит № 62 від 04.12.2019 директора дошкільного навчального закладу № 626 Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації Тонконогої Л.В. вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ДНЗ № 626 Подільської районної в місті Києві держаної адміністрації відвідував з 01.09.2012 по 31.05. 2016. Зі слів вихователів вказаного дошкільного навчального закладу № 626, за вищевказаний період батька дитини жодного разу не бачили. Він дитину в садок не приводив, не забирав, свята не відвідував (а.с. 37, 104).

Згідно копії довідки виданої директором загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Гімназія № 257 «Синьоозерна» ОСОБА_5 , учень четвертого класу ОСОБА_3 регулярно відвідує заняття у школі. Завжди охайний, доглянутий. Матір дитини завжди спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться його шкільним життям. Батько ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує, зі вчителями не спілкується. Дитину до школи приводить і забирає матір або бабуся (а.с. 38, 108).

З копії виписки з амбулаторної карти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що дитина з народження розвивається нормально, хлопчик привитий, патологій з боку внутрішніх органів не має. Гострими респіраторними захворюваннями хворіє два-три рази на рік (а.с.39, 95).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи та копією паспорта ОСОБА_1 (а.с. 15-17, 19, 88-90, 96).

З копії довідки № 061/217-146-Р від 24.09.2019 виданої комунальним некомерційним підприємством «Київська стоматологія», вбачається, що ОСОБА_1 працює в лікувальному підрозділі № 2 Філії № 4 Дніпровського району м. Києва на посаді лікаря - стоматолога з 01.11. 2018 (наказ № 560-к від 01.112018) по теперішній час (а.с. 40, 105).

Згідно довідки № 148 від 24.09.2019 виданої комунальним некомерційним підприємством «Київська стоматологія», ОСОБА_1 працює у КНП «Київська стоматологія» з на посаді лікаря - стоматолога, її дохід за період з 01.03.2019 по 31.08. 2019 склав 20 300, 13 грн (а.с. 41, 106).

Відповідно до характеристики виданої лікувально - хірургічним відділенням № 1 лікувального підрозділу № 2 фонду підприємства Філії № 4 Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с. 42, 107).

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 02-16/1874 від 15.12.2020, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 . У висновку, серед іншого, органом опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 , він тривалий час не спілкується із сином, не цікавиться навчанням та вихованням дитини не допомагає матеріально (а.с. 120-121).

Свідок ОСОБА_7 , сусідка позивачки, показала, що батька дитини бачила, ще до народження хлопчика.

Свідок ОСОБА_8 дружина брата позивачки, показала, що вони з позивачкою проживають в одній квартирі. Відповідач ОСОБА_2 не приймає участі у житті дитини. Востаннє він приїздив коли ОСОБА_3 йшов у перший клас.

Малолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що останній раз бачив батька коли був у першому класі. Батько йому не телефонує, не спілкується з ним, не цікавиться його життям. Батькові ніхто не перешкоджає бачитися із ним.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За нормами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Із досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_2 свідомо, умисно, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не спілкується з сином, не проявляє до нього інтерес, не бере участі в його вихованні, не цікавиться його життям, не піклується про його здоров`я, матеріально сина не утримує. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_2 , що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч. 1 ст.169 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 840,80 грн понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 141, 259, 263 - 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердичева Житомирської області батьківських прав відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 959, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 01.06.2010).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 840,80 грн сплаченого судового збору.

Заочне рішення набирає чинності, якщо не подана заява про перегляд заочного рішення та апеляційна скарга.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, місцезнаходження за адресою: м. Бердичів, пл. Центральна, 1, .

Повний текст рішення складено 22.12.2020.

Суддя: І.Ю. Хуторна