Ухвала

15 квітня 2020 року
м. Київ

справа № 582/650/18
провадження № 61-5652ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянувши касаційну скаргу представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» адвоката Буряка Олексія Івановича на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до СТОВ «Дружба-Нова», в якому просив поновити його на роботі з 22 квітня 2016 року на посаді охоронця СТОВ «Дружба-Нова», стягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 квітня 2016 року до дня ухвалення рішення у справі та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що під час перебування у трудових відносинах з СТОВ «Дружба-Нова», 18 березня 2016 року його було призвано на військову службу, про що він попередив роботодавця та 29 березня 2016 року направлено у військову частину НОМЕР_1 у місті Старині Львівської області, а 31 березня 2016 року він підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.
При перебуванні у зоні АТО дізнався, що йому не виплачується середній заробіток відповідно до статті 119 КЗпП України, а 24 травня 2018 року по прибуттю у відрядження за місцем проживання стало відомо, що наказом СТОВ «Дружба-Нова» «Про особовий склад» від 21 квітня 2016 року № 304-ОС його звільнено з роботи за особистою заявою з 22 квітня 2016 року на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, однак із заявою про звільнення до відповідача ніколи не звертався.
Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді охоронника (3.2 відділу безпеки Східного регіонального управління) СТОВ «Дружба-Нова».
Стягнуто з СТОВ «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 квітня 2016 року по 30 жовтня 2019 року в сумі 140 673,16 грн.
Стягнуто з СТОВ «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 500 грн на відшкодування моральної шкоди.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Сумського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» залишено без задоволення.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2019 року залишено без змін.
18 березня 2020 року СТОВ «Дружба-Нова» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у вказаній вище справі, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови було отримано 19 лютого 2020 року, що підтверджується штрихкодовим ідентифікатором за номером 397 та копією супровідного листа Сумського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та додані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення клопотання, оскільки наведені обставини свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного провадження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (щодо правомірності застосування статті 119 Кодексу законів про працю України за наявності інших підстав для звільнення працівника в тому числі з підстав звільнення за згодою сторін за пунктом 1 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України).
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Судовий збір сплачено.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 3 частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» адвоката Буряка Олексія Івановича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» адвокату Буряку Олексію Івановичу строк на касаційне оскарження рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2019 року та постанови Сумського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Недригайлівського районного суду Сумської області цивільну справу № 582/650/18 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська