Справа № 431/304/20
Провадження № 22-ц/810/832/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Гаврилюка В.К., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання Сінько А.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Старобільська міська рада, відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою Старобільської міської ради

на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2020 року, ухвалене судом у складі судді Кудрявцева І.В. в приміщенні того ж суду,

за позовом ОСОБА_1 до Старобільської міської ради, відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради про визнання права власності, зобов`язання вчинити певні дії

в ст а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Старобільської міської ради Луганської області та Центру надання адміністративних послуг Старобільської районної державної адміністрації, в якому після уточнення позовних вимог та заміни відповідача на Відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :10:002:0306, площею 0,0462 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням за кодом 03.01 «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, обслуговування нежитлової будівлі», зобов`язати державного реєстратора Відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради вчинити дії щодо внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :10:002:0306, площею 0,0462 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням за кодом 03.01 «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, обслуговування нежитлової будівлі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги фактичними обставинами справи, позивач посилається на те, що за результатами аукціону нею було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2015 року у Старобільської міської ради нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці, кадастровий номер :002:0306, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування обслуговування нежитлової будівлі, отже вона має право на реєстрацію права власності за собою цієї земельної ділянки відповідно до статті 120 Земельного Кодексу України та ст. 377 ЦК України. Однак Старобільсьска міська рада відмовила їй у наданні вказаної земельної ділянки в оренду та продажу з посиланням на те, що земля з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування» не може передаватися в оренду фізичним особам, тому їй було запропоновано змінити вид цільового призначення землі. Позивач вважає, що зміна виду користування земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення та не потребує розробки проекту землеустрою та його затвердження. Вважає, що у Витягу з Державного земельного кадастру від 15.04.2015 року помилково було зазначено код цільового призначення землі. Отже право на земельну ділянку автоматично перейшло до неї як до власника нежитлової будівлі, навіть якщо в лоті не містилося даних про земельну ділянку.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Суд визнав за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :10:002:0306, площею 0,0462 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язав державного реєстратора Відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради вчинити дії щодо внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :10:002:0306, площею 0,0462 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 422 грн.48 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі Старобільська міська рада, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2020 року та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, оскільки вимога про визнання права власності може бути заявлена виключно у випадку, якщо на момент звернення до суду особа має право власності, але воно оспорюється іншою стороною. Позивач має право оформити право власності на земельну ділянку на підставі статті 81 Земельного кодексу України. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 15.04.2015 року відомості про власника земельної ділянки не зазначені, тому з набуттям позивачем права власності на нежитлову будівлю до нього не перейшло право власності на земельну ділянку в силу положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, оскільки продавець на момент укладення договору купівлі- продажу не мав права власності на цю земельну ділянку. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Отже, хибним є висновок суду про припинення права комунальної власності під час державної реєстрації позивачем права власності на нежитлову будівлю. Передання земельної ділянки комунальної форми власності без зміни її цільового призначення без наявності рішення відповідного органу місцевого самоврядування суперечить приписам Земельного кодексу України. Пунктом «а» частини 1 ст. 91 ЗК України встановлено обов`язок власників земельних ділянок забезпечувати використання за їх цільовим призначенням. Позивачка є громадянкою і, відповідно, не в змозі використовувати зазначену земельну ділянку з цільовим призначенням 03.01. «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування» за її цільовим призначенням. Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку. Окрім того, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки не вирішено клопотання щодо закриття провадження у справі або про відмову у його закритті. Також судом не встановлена вартість земельної ділянки та не визначено ціну позову. Внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно є виключно дискреційним повноваженням державного реєстратора, а не суду. До того ж суд першої інстанції, зобов`язуючи Відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради не звернув уваги на те, що вказаний Відділ не є юридичною особою, тому не може виступати в статусі відповідача у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі продажу від 23.04.2015 року у Старобільської міської ради Луганської області вона купила нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 . Старобільсьска міська рада відмовила їй у наданні вказаної земельної ділянки в оренду та продажу з посиланням на те, що земля з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування» не може передаватися в оренду фізичним особам, тому їй було запропоновано змінити вид цільового призначення землі. У Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.04.2015 року було зазначено цільове призначення земельної ділянки В.03.01», яке ніяк не було розшифровано, категорія землі зазначена як «землі житлової та громадської забудови»; вид використання «обслуговування нежитлової будівлі». Записів про те, що земельна ділянка виділена для «будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування» в ньому були відсутні. На підставі договору купівлі продажу від 23.04.2015 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) юридичній особі Старобільській міській раді Луганської області відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель : В.03.01. для обслуговування нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В зазначеній технічній документації не зазначено, що земельна ділянка виділяється для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування. Старобільська міська рада не планувала використовувати вказану земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, у зв`язку з прийняттям 23.01.2015 року програми приватизації об`єктів комунальної власності, відповідно до якої їй була продана нежитлова будівля. Вважає, що розробником технічної документації було помилково зазначено цільове призначення землі за кодом «В.03.01». Натомість Старобільська міська рада затвердила вказану технічну документацію з помилковим кодом. 09.12.2019 року позивачем було отримано новий витяг з Державного земельного кадастру з виправленим кодом цільового призначення на «В.03.15» - «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови». Разом з тим, після звернення Старобільської міської ради до Держгеокадастру, код цільового призначення земельної ділянки був змінений на 03.01. - «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування», однак ніяких змін щодо показників земельної ділянки не відбулося. Посилаючись на те, що зміна виду цільового призначення земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення та не потребує розробки проекту землеустрою, його затвердження, тощо, позивач просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кизима В.В. апеляційну скаргу просили залишити без задоволення, рішення суду без змін. Надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, просили слухати справу за їх відсутності, про що надали письмові заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зауважує наступне.

Задовольняючи заявлені вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України до позивачки, яка набула право власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , перейшло право власності на земельну ділянку, на якій ця будівля розміщена без зміни цільового призначення, а право власності у продавця Старобільської міської ради Луганської області припинилося на підставі ст. 120 ЗК України. Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, та не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення, у зв`язку з чим визначення коду підрозділу за КВЦПЗ щодо виду використання земельної ділянки не є предметом спору, а є виключною компетенцією власника ОСОБА_1 , тому не підлягає вирішенню судом.

Проте, такий висновок суду не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на наступне, а доводи апеляційної скарги є слушними з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Старобільської міської ради Луганської області від 08.11.2013р. №41/36 з метою реєстрації права комунальної власності земельної ділянки територіальною громадою міста Старобільськ надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування нежитлової будівлі комунальної власності, орієнтовною площею 0,1341га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка за даними державного земельного кадастру враховуються в Старобільській міській раді.

Згідно протоколу №1 результатів проведення аукціону з продажу об`єкта комунальної власності від 02.04.2015р. покупцем аукціону з продажу лоту №1 - нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 137,1кв.м., продавцем якого є Старобільська міська рада, визнано учасника ОСОБА_1 .

Згідно клопотання від 07.04.2015р. Старобільська міська рада просить СРКП «Старобільський районний земельно-інформаційним центр» виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі рішення 41 сесії 6 скликання Старобільської міської ради від 08.11.2013р. №41/36, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.04.2015р. земельна ділянка кадастровий номер :10:002:0306 розташована: АДРЕСА_2 цільове призначення: 03.01, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: обслуговування нежитлової будівлі, форма власності: комунальна власність, площа земельної ділянки: 0,0462га, орган який зареєстрував земельну ділянку: відділ Держкомзему у Старобільському районі, дата державної реєстрації земельної ділянки: 15.04.2015р., відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: не зареєстровані.

Рішенням виконавчого комітету Старобільської міської ради від 20.04.2015р. №28 затвердженого протоколом №1 від 02.04.2015р. про результати проведення аукціону з продажу об`єкта комунальної власності - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 137,1м.кв., вирішено продати ОСОБА_1 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 137,1м.кв. за 71 000 грн. оформивши у п`ятиденний строк після прийняття рішення нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.04.2015р., продавець - Старобільська міська рада Луганської області на підставі рішення виконавчого комітету Старобільської міської Ради Луганської області від 20.04.2015р. №28 передає за плату, а покупець ОСОБА_1 приймає у власність нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,0462 га кадастровий номер земельної ділянки :10:002:0306. Право власності покупцем на земельну ділянку набувається відповідно до вимог ст.81 Земельного кодексу України.

Рішенням виконавчого комітету Старобільської міської ради від 28.04.2015р. №33/2 присвоєно нежитловій будівлі по АДРЕСА_2 , нову поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №39742602 від 26.06.2015 внесено інформацію про державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 10194554, дата та час державної реєстрації: 26.06.2015р. 11:40:33, державний реєстратор: Холодняк А.С. реєстраційна служба Старобільського РУЮ Луганської області, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу серія та номер 852 виданий 23.04.2015р., видавник приватний нотаріус Пульний С.М., повідомлення серія та номер 513 виданий 28.04.2015р. видавник Старобільська міська рада, рішення серія та номер 33/2 виданий 28.04.2015р. видавник Старобільська міська рада, форма власності приватна, розмір частки: 1, власник ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля, адреса: АДРЕСА_2 , опис об`єкта: будівля, Б, 87,1кв.м., будівля в, 50,0 кв.м.

Згідно листа Старобільської міської ради від 29.10.2019р. заява ОСОБА_1 про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номер :10:002:0306 за адресою: АДРЕСА_1 , розглянута на засіданні постійної комісії міської ради, земельна ділянка за цільовим призначенням належить до земель громадської забудови (для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, код класифікації видів цільового призначення земель - В03.01), землі з таким цільовим призначенням не можуть передаватись в оренду фізичним особам, в даному випадку необхідно провести зміну цільового призначення земельної ділянки, для чого необхідно розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення, але відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та / або детальному плану території забороняється. На цей час по місту Старобільськ не розроблений план зонування території, до розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення необхідно розробити детальний план частини території міста Старобільськ, в межах якої розташована земельна ділянка, детальний план частини території міста можливо буде розробити після затвердження історико-архітектурного опорного плану міста Старобільськ.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.12.2019р. земельна ділянка кадастровий номер :10:002:0306 розташована: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: обслуговування нежитлової будівлі, форма власності: комунальна, площа земельної ділянки: 0,0462га, орган який зареєстрував земельну ділянку: відділ Держкомзему у Старобільському районі, дата державної реєстрації земельної ділянки: 15.04.2015р., вид права: право власності, інформація про власників (користувачів) земельної ділянки найменування: Старобільська міська рада Луганської області, частка у спільній власності: 1, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: не зареєстровані.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.02.2020р. земельна ділянка, кадастровий номер :10:002:0306 розташована: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 03.01- «Для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування», категорія земель: «землі житлової та громадської забудови», вид використання земельної ділянки: «обслуговування нежитлової будівлі», форма власності: комунальна, площа земельної ділянки: 0,0462га, орган який зареєстрував земельну ділянку: відділ Держкомзему у Старобільському районі, дата державної реєстрації земельної ділянки: 15.04.2015р., вид права: право власності, інформація про власників (користувачів) земельної мідянки найменування: Старобільська міська рада Луганської області, частка у спільній власності: 1, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: не зареєстровані.

Рішенням Старобільської міської ради від 21.10.2015р. №57/6 «Про перейменування вулиць, площ, провулків та кварталів м. Старобільська назви яких підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в України та заборону їхньої символіки», яке опубліковано у районній газеті та на сайті міської ради і є загальнодоступним, перейменовано у тому числі вулицю ІІІ-Інтернаціоналу на вул. Велику Садову.

Земельний кодекс України закріпляє поділ земель за цільовим призначенням і категорією землі, ці поняття не є тотожними.

Стаття 19 ЗК України закріплює такі категорії земель за основним цільовим призначенням: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; а також землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за № 1011/18306, визначено поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціям, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів, у тому числі секції В відповідає назва «Землі житлової забудови та громадської забудови» з поділом на розділи та коду розділу 02 відповідає назва «Землі житлової забудови», а коду розділу 03 відповідає назва «Землі громадської забудови», з поділом кожного розділу на підрозділи.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» - цільове призначення земельної ділянки це її використання за призначенням, визначений на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Положеннями частини 1 статті 20 ЗК України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Таким чином, земельним законодавством встановлено, що за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури здійснюється лише зміна цільового призначення земельних ділянок, а віднесення до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Отже, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони), здійснюється її власником самостійно з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ020, сформованого 13.02.2020 року, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :10:002:0306, місце розташування АДРЕСА_1 за класифікатором видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 - 03.01. «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування».

Згідно з п. «д» ч. 4 ст. 83 ЗК України земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність.

Зміна цільового призначення земель комунальної власності є виключно компетенцією органів місцевого самоврядування, яка проводиться на підставі відповідних проектів землеустрою, що мають затверджуватись рішенням уповноваженої ради в установленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 11.09.2018 року у справі № 712/10864/16а.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

З аналізу зазначеного вище вбачається, що в разі набуття права власності на об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, без зміни її цільового призначення.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що цільове призначення спірної земельної ділянки, право власності на яку просить визнати позивач, визначено як 03.01 «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування», що виключає у даному випадку, з урахуванням вимог ст. 83 ЗК України, перехід права власності на земельну ділянку до покупця в силу положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

Доказів зміни цільового призначення земельної ділянки матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції цих обставин не врахував, і як наслідок неправильно застосував до спірних правовідносин норми права та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

До того ж задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань юридичною особою є виконавчий комітет Старобільської міської ради Луганської області, а не є його відділ.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2020 року підлягає скасуванню на підставі п.п.3.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.367 376,382,384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Старобільської міської ради задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2020 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Старобільської міської ради, відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради про визнання права власності, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді