Справа №489/3380/20
Провадження №2/489/2073/20
РІШЕННЯ

іменем України

30 грудня 2020 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 , оскільки вона є власником спірного будинку. Відповідач на даний час зареєстрований у будинку але фактично з 2009 року не проживав та не з`являвся. Оскільки, за вказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим порушують права позивача, тому вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 28.07.1993 року та копії договору купівлі продажу від 06.08.1993 року ОСОБА_1 , є власником 18/25 часток будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 є власником 28/100 часток цього ж будинку.

Згідно довідки ЖКП ММР «Південь» від 15.10.2005 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований з 30.09.2004 року, чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований з 30.08.1994 року.

Згідно відомостей домової книги житлового будинку АДРЕСА_2 , за зазначеною адресою зареєстровані, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 27.10.2020 року, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні та розпорядженні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Враховуючи, що реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачу будинку порушує його права як власника на розпорядження майном та понесення додаткових витрат на сплату комунальних послуг, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

На підставі ст.ст.317, 321, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 81, 141, 264-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя