Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ковальчук Т.А.

з участю секретаря Хорольської І.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 28.11.2017 року був укладений шлюб, від якого у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем не склалось, подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, відповідач матеріально не підтримує дитину, участі у вихованні сина не приймає, а на утримання сина потрібні значні кошти, а саме на загальні потреби, на їжу, одяг, взуття. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 2500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 28.11.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 28.11.2017 року було зареєстровано шлюб (а.с. 9).

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Чернетчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 10).

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину до 6 років з 01.07.2020 по 30.11.2020 року становить 1859 грн., але не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні, доказів про те, що відповідач надає кошти на її утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Ним не подано жодного доказу про те, що він непрацездатний, відзиву на позовну заяву не надавав.

Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов?язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Позивачем не представлено жодних доказів про те, чи відповідач працює, отримує заробітню плату, дохід, які б надавали можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, відповідачем надана до суду заява про визнання позову.

Внаслідок наведеного, враховуючи всі наведені в сукупності обставини як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно на дитину, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є оптимальним вирішенням наявного спору.

Суд бере до уваги, що дитина у своєму віці потребує постійного догляду, витрат на одяг, харчування, а також на дозвілля, оскільки вона повинна розвиватися духовно. Все це є значними матеріальними витратами.

Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 12 жовтня 2020 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору. При подачі позову до суду ОСОБА_1 заявила одну позовну вимогу, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України маю підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840,80 гривень.

На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180-184 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 02012018 року, орган, що видав 1247, ІПН НОМЕР_5 , (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто з 12.10.2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області або безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ковальчук Т.А.