Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1924/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона є рідною тіткою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Білорусь, Гродненської області, Волковиського району, м. Волковиськ.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року відкрито провадження по справі у порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 11.12.2020 року о 15 год. 30 хв.

У судове засідання призначене на 11.12.2020 року заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи. Представник заявниці адвокат Зарицький А.І. надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Ухвалою суду від 11.12.2020 року судовий розгляд відкладено на 22.12.2020 року на 14 год. 00 хв. та визнано обов`язковою явку в судове засідання заявниці ОСОБА_1

22.12.2020 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Представник заявниці адвокат Зарицький А.І. у судовому засіданні вимоги заяви викладені у заяві підтримав у повному обсязі та просить їх задоволити. Пояснив суду, що встановлення факту родинних відносин потрібно заявниці для успадкування частини квартири, що знаходиться в Республіці Білорусь, Гродненської області, Волковиського району. Проте, що між його клієнткою та заінтересованою особою ОСОБА_2 відсутній спір про право не стверджує. Також, зазначив, що на його думку ОСОБА_1 не може з`явитися до суду, оскільки має поважний вік.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Суд заслухавши думку представника заявниці, дослідивши матеріали заяви приходить до наступних висновків:

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду заявниця ОСОБА_1 просить встановити факт що вона є рідною тіткою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Білорусь, Гродненської області, Волковиського району, м. Волковиськ.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно положень частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи викладене вище суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, оскільки із заяви вбачається, що встановлення даного юридичного факту заявниці необхідно для успадкування частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а спадкоємцем, який теж претендує на частину цієї квартири, як слідує з матеріалів заяви та пояснення представника заявниці адвоката Зарицького А.І. є також ОСОБА_2 , а тому, в даному випадку, вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, згідно ч. ч. 1, 3 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.19ЦПКУкраїни суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, провадження здійснюється судом у формі цивільного процесу. ЦПК України виходить із певної єдності наказного, позовного та окремого проваджень, оскільки відповідно до статті 19 чинного ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Відповідно до норм чинного ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України,законів України,міжнародних договорів,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї,згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України,та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У ст. 48 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах зазначено, що провадження по справах про спадкування рухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої мав місце проживання спадкодавець у момент своєї смерті. Провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно. Положення пунктів 1 і 2 цієї статті застосовуються також при розгляді спорів, що виникають у зв`язку з провадженням по справах про спадщину.

Статтею 70 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено,що з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_3 ,після смерті якого заявниця ОСОБА_1 має намір оформити спадщину, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Республіки Білорусь. Та майно, яке має намір успадкувати ОСОБА_1 знаходиться також на території Республіки Білорусь.

Доказів того, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить нерухоме майно, яке перебуває на території України, заявником не надано.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку про те, що до компетенції Олевського районного суду Житомирської області не входить розгляд справи про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , смерть якого настала на території Республіки Білорусь, оскільки така справа виникає у зв`язку з провадженням по справах про спадщину, і розгляд цієї справи компетентні вести установи Республіки Білорусь.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, суд підкреслює що рішення ухвалене з порушенням норм міжнародного законодавства може бути не визнаним на території іншої держави, що не призведе до реального захисту прав заявника. Крім того, з урахуванням специфіки процедури оформлення спадщини на території іноземної держави, таке рішення суду може взагалі не мати будь-яких юридичних наслідків для заявника, що також не призведе до реального захисту прав заявника.

З огляду на викладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, оскільки, з даної заяви вбачається спір про право та відповідно до норм міжнародного права, до компетенції Олевського районного суду Житомирської області не входить розгляд справи в порядку цивільного судочинства про встановлення факту родинних відносин, з метою реалізації заявником права на спадкування, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , смерть якого настала на території Республіки Білорусь.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що залишення заяви без розгляду не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, п.6 ст.294, ч.1 п.1, ст.ст. 353, 354 ЦПК України, ст. 70 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. 48 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.В. Винар