Справа № 648/3239/20
Провадження № 2/648/1047/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.,

за участі:

секретаря судового засідання: Ербеса А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.04.1993 року. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя між сторонами не склалося, з часом їх стосунки погіршилися, почали виникати суперечки та сварки. З березня 2019 року між ними припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. ОСОБА_1 прийшов до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 22.04.1993 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 172.

Позивач надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач надала суду заяву в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просила проводити розгляд справи без її участі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі доказами.

Процесуальні дії суду:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 29.10.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13.03.2020 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шлюб між сторонами було зареєстровано 22.04.1993 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 172.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22.04.2006 року Львівським міським управлінням юстиції, сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 113 ч.1 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої неповнолтіньої дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 76, 141, 263-265ЦПК України, на підставі ст. ст. 24, 109, 110, 112, 113 ч.1 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 квітня 1993 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 172

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно п.п. 15.5 ч. 1 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий суддя: Кусік І.В.