Справа № 645/712/20
Провадження № 2-з/645/15/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчужження на майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

6 лютого 2020року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, якою позивач просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на його користь земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

06.02.2020 р. сторона позивача звернулася з заявою про забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення позову заборонити відчуження земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :10:005:0059, зареєстрованої за ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову сторона позивача вказала на те, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 перейменування АДРЕСА_2 та включення території до меж АДРЕСА_1 - АДРЕСА_3 . Цю земельну ділянку ОСОБА_1 придбав за договором купівлі-продажу №3032 від 08.09.2004 року. У серпні 2019 року при зверненні до землевпорядної організації для оформлення кадастрового номеру на земельну ділянку ОСОБА_1 з`ясував, що за реєстром обліковується інший власник земельної ділянки - ОСОБА_3 . 06 лютого 2020 року позивачем, в особі представника було подано позов до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння. З врахуванням предмету позову та характеру спірних правовідносин Позивач, який не відчужував належну йому на праві власності земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не укладав жодних договорів про її продаж, стороною таких договорів не був. Вбачаючи той факт, що майно вибуло з власності позивача незаконно, поза його волею на підставі незаконного судового рішення та, враховуючи факт, що попередній незаконний володілець майна - ОСОБА_4 відчужувала земельну ділянку, Позивач передбачає вчинення аналогічних дій Відповідачем, що фактично унеможливить задоволення позову та значно ускладнить процедуру відновлення законного права тому на погляд Позивача існують всі достатні передумови для застосування судом заходів забезпечення позову.

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із cт. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права

власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, застосовуючи положення статті

387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від

особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно

фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Частино 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір з приводу нерухомого майна - земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3032 від 08.09.2004 року посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Харківської області Десятниченко О.В. на праві власності належала земельна ділянка, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ).

Згідно інформаційної довідки №198761005 від 03.02.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :10:005:0059 з 27.12.2018 р. на підставі договору купівлі продажу, земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Гуменної А.А. належить ОСОБА_3 .

Частино 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як свідчать матеріали позовної заяви виник спір з приводу права власності на нерухоме майно - земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 і тому накладення арешту є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову враховуються наступні обставини: між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Отже, суд надійшов до висновку, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, та враховуючи, що вказаний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, не порушує права інших осіб. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151-153, 157 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на майно задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ), яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_5 .

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова) та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 1/3).

Копії ухвали суду після її виконання направити відповідачу - ОСОБА_3 .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя -