Справа № 456/668/20
Провадження № 2/456/699/2020
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

26 листопада 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/668/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, укладеного 23 лютого 2016 року між позивачем та батьком ОСОБА_3 , який посвідчений Стрийською державною нотаріальною конторою від 23.02.2016 за реєстр №580. Даний факт підтверджується відповідним договором дарування та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В цьому житловому будинку зареєстровані його дружина ОСОБА_4 ,, батько ОСОБА_3 , та рідний брат ОСОБА_2 , про що свідчить будинкова книга. Як вбачається із будинкової книги відповідач був зареєстрований по АДРЕСА_1 06 червня 2006 року. Така реєстрація дала йому право користуватись цим жилим приміщенням. Однак, з 2007 року по сьогоднішній день його брат ОСОБА_2 проживає разом із своєю сім`єю в м. Львів. Після набуття позивачем права власності на житловий будинок в лютому 2016 року домовленості щодо порядку користування вищевказаним жилим приміщенням між нами не встановлювались. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Дулібською сільською радою Стрийською району Львівської області від 12.02.2020 № 142, до складу сім`ї позивача входить: дружина ОСОБА_4 , батько ОСОБА_3 , та рідний брат ОСОБА_2 , який фактично не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до актів обстеження від 26.03.2018. від 12.02.2020. складених комісією Дулібської сільської ради, ОСОБА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 06 червня 2006 року, але фактично проживає в м. Львів. Із заяв свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , від 11.02.2020, які були присутні 12 лютого 2020 року під час комісійного обстеження житлового будинку, вбачається, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2007 року, тобто близько 13 років. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , є таким, що втратив право користування житловим будинко по АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві приватної власності та підлягає зняттю з реєстрації місця проживання за цією адресою.

Позивач в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву згідно якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримала, просив їх задоволити, проти прийняття заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з?явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву не надав.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з?явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 23.02.2016р., позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно записів будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 .

Згідно довідки виданої Дулібською сільською радою Стрийського району Львівської області від 12.02.2020 за №142, вбачається, що членами сім?ї ОСОБА_1 , є батько ОСОБА_3 , брат ОСОБА_2 , зареєстрований та не проживає та дружина ОСОБА_4 .

Відповідно до актів обстеження від 26.03.2018. від 12.02.2020. складених комісією Дулібської сільської ради, ОСОБА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , 06 червня 2006 року, але фактично проживає в м. Львів.

Із заяв свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , від 11.02.2020, які були присутні 12 лютого 2020 року під час комісійного обстеження житлового будинку, вбачається, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року.

Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

З матеріалів справи вбачається, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, якого позивач просить визнати таким, що втратив право на користування житлом, який вже тривалий час в ньому не проживає, фактичне місце проживання його невідоме.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на наведене позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 280 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко