Справа № 344/8456/20
Провадження № 22-ц/4808/1430/20
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Горейко
У Х В А Л А
23 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Горейко М.Д., ознайомившись із апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене у складі судді Бабій О.М. 19 жовтня 2020 року в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку, скасування наказу про зняття з квартирного обліку та зобов`язання поновити на квартирному обліку,

в с т а н о в и в:
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 .

Визнано незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2020 року №6 про зняття ОСОБА_1 складом сім`ї чотири особи з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .

Скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29 травня 2020 року №96ад в частині зняття ОСОБА_1 складом сім`ї чотири особи з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 складом сім`ї чотири особи на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Івано-Франківському гарнізоні при військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України у загальній черзі на отримання житла з 03 березня 1995 року та у списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень з 24 жовтня 2019 року.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2 522,40 грн.

На зазначене рішення суду військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, оскільки апеляційна скарга адресована Львівському апеляційному суду, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 24, п. 1 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, так як оскаржуване рішення від 19 жовтня 2020 року ухвалене Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, а отже підлягає перегляду в апеляційному порядку Івано-Франківським апеляційним судом, та, крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги додано платіжне доручення про сплату судового збору на реквізити Львівського апеляційного суду.
Копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року апелянт отримав 08 грудня 2020 року.

21 грудня 2020 року від апелянта надійшла заява про усунення недоліків, в якій апелянт зазначив, що з метою виконання ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року направляє належним чином оформлену апеляційну скаргу, адресовану Івано-Франківському апеляційному суду. Крім того, апелянт просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, оскільки ним вживаються заходи щодо повернення на рахунки військової частини помилково сплаченого судового збору на реквізити Львівського апеляційного суду, після чого буде здійснено оплату судового збору на належні реквізити.

Вивчивши подану заяву про усунення недоліків, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід повернути з наступних підстав.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 зазначеного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, Законом України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, який розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, питання про відстрочення судом сплати судового збору вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Апелянтом не наведено обставин для відстрочення сплати судового збору, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а тому підстав для задоволення клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору немає.

Посилання апелянта на те, що ним вживаються заходи щодо повернення помилково сплаченого судового збору на реквізити Львівського апеляційного суду, після чого буде здійснено оплату судового збору на належні реквізити, не приймаються до уваги, оскільки виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху не може ставитися в залежність від повернення неналежно сплаченого судового збору.

Крім того, як вбачається із апеляційної скарги, доданої апелянтом до заяви про усунення недоліків, така адресована Львівському апеляційному суду (79008, м. Львів, пл. Соборна, 7), що суперечить положенням ч. 1 ст. 24, п. 1 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, а відтак вимоги ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року апелянтом не виконані та недоліки апеляційної скарги в цій частині не усунуті.
За таких обставин, є всі підстави визнати апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 такою, що неподана, та повернути апелянту.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2020 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя М.Д. Горейко