З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на їх користь безпідставно набуте майно у розмірі 2784,80 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 30.04.2015р. був призваний до Збройних Сил України по мобілізації. Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30 квітня 2015 року № 100 ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду водія господарського відділення взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 . Відповідач ОСОБА_1 28.09.2015р. самовільно залишив місце проходження військової служби. 29.09.2015 року наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 №3676 призначено службове розслідування, яким встановлено, що водій господарського відділення взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , з метою тимчасово ухилитись від виконання службових обов`язків самовільно залишив місце проходження військової служби, перебуваючи поза місця проходження військової служби понад 10 діб використовував службовий час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, чим допустив кримінальне правопорушення передбаченого частиною 4 статті 407 КК України. Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 13.10.2015 року №3825 виплата грошового забезпечення солдату ОСОБА_3 призупинена з 28 вересня 2015 року. 17.03.2016 року солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків. В період починаючи з дня самовільного залишення частини 28.09.2015р. і до дня видання наказу командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_2 про призупинення виплати грошового забезпечення 13.10.2015р. солдату ОСОБА_3 виплачено грошове забезпечення розмір якого складає 2784,80 гривень. Відповідно до акту фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини НОМЕР_1 аудиторського звіту від 29 грудня 2016 року №234/5 проведеного Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту фінансового контролю, фінансового аудиту та аудиту відповідності за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року солдат ОСОБА_3 має заборгованість перед військовою частиною-польова пошта НОМЕР_2 в сумі 2784,80 гривень. Таким чином, самовільне залишення солдатом ОСОБА_4 військової частини призвело до отримання ним грошового забезпечення за період не виконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду. Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 07.04.2016 року №34-РС рядового ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас. Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 07 квітня 2016 року №80 рядового ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини. Відшкодувати заподіяну державі шкоду у добровільному порядку гр. ОСОБА_3 , відмовився, тому позивач змушений звернутися до суду.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно спільної директиви Міністра оборони України та начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 26 квітня 2017 року Д-322/1/15дск та наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 29 червня 2017 року №2014дск військова частина - польова пошта НОМЕР_2 перейшла на умовне найменування - «військова частина НОМЕР_1 ».
30 квітня 2015 року наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 100 ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду водія господарського відділення взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 .
Згідно наказу № 3825 від 13.10.2015року командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 за результатом проведення службового розслідування по факту відсутності на службі рядового ОСОБА_1 встановлено безпідставно відсутнім рядового ОСОБА_5 з 28.09.2015р. та призупинена виплата грошового забезпечення солдату ОСОБА_3 з 28 вересня 2015 року.
Згідно витягу із довідки аудиту військової частини польова пошта НОМЕР_2 рядовому ОСОБА_1 було неналежне виплачено грошове забезпечення за жовтень 2015р. у сумі 2784,80 грн.
Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 07.04.2016 року №34-РС рядового ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас.
Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07 квітня 2016 року №80 рядового ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини.
Відповідно до вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної,або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зазначене положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача безпідставно набуте майно у розмірі 2784 грн. 80 коп.
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1212 ЦК України, суд
Позов військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , безпідставно набуте майно у розмірі 2784 грн. 80 коп./дві тисячі сімсот вісімдесят чотири грн. 80 коп./
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. /одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн./
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 15.04.2020 року.
СУДДЯ