Справа № 463/9534/20
Провадження № 2/461/1876/20
УХВАЛА

02.12.2020 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши заяву адвоката Солоніної Євгенії Борисівни про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором доручення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Солоніна Є.Б. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором доручення, з підстав викладених у фабулі позовної заяви.

До позову додана заява, в якій представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти, що належать ОСОБА_2 .

В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що відповідач, як повірений відчужив належний позивачу транспортний засіб на підставі договору купівлі продажу, проте, всупереч умовам довіреності та вимогам ЦК України, належні позивачу з продажу транспортного засобу кошти не повернув. Відтак, вважає, що існує реальна загроза ускладнення рішення суду, неможливості стягнення коштів через відчуження майна відповідача або передачі іншим способам прав на нього та третім особам. Невжиття заходів щодо забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд не вбачає правових підстав для забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно на стадії відкриття провадження у справі, оскільки позивачем не доведена відповідність та співмірність виду забезпечення позову з заявленими позовними вимогами, який просить застосувати та таке подане без надання достатніх доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення вказаної заяви.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішенням цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів для унеможливлення зловживання позивачем своїм правом, яке може порушити права відповідача.

Сторона судового спору, яка не згідна з судовим рішенням вправі оскаржити таке в порядку, встановленому законом, що відповідає завданням та основним засадам цивільного судочинства та сприятиме ефективному захисту прав та свобод та дотримання права на перегляд справи та оскарження судового рішення

З огляду на наведені обставини та правові норми, доводи заяви, додані докази, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу право звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

у задоволенні заяви адвоката Солоніної Євгенії Борисівни про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Х.М. Мисько