Головуючий суду 1 інстанції - Овчаренко О.Л.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 425/1437/20
Провадження № 22-ц/810/753/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Гаврилюк В.К., Коновалова В.А.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 вересня 2020 року, ухваленого у складі судді Овчаренко О.Л., в залі судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області у м. Рубіжне

у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Державний ощадний банк» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит №64_183 від 31.07.2013, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 45000 грн на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30.07.2018 року. Позичальник зобов`язався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 750 грн та сплачувати проценти. Однак, позичальник порушив умови кредитного договору щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів.

В якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки від 31.07.2013 з ОСОБА_1 .

Позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач звернувся до нотаріуса із заявою № 110.20-13/896/1212 від 24.02.2017 року щодо вимог до спадкоємців ОСОБА_2 .

У зв`язку з невжиттям поручителем заходів щодо погашення заборгованості перед банком станом на 02.03.2020 року виникла заборгованість у розмірі 57770,93 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про іпотечний кредит №64_183 від 31.07.2013 станом на 02.03.2020 року у сумі 57770,93 грн, яка складається з: боргу за кредитом у розмірі 35576,81 грн, процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.08.2014 року у розмірі 573,13 грн, інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту з вересня 2014 року по березень 2020 року в розмірі 16655,69 грн, інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом з серпня 2014 року по березень 2020 року в розмірі 765,36 грн, трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту з 03.01.2014 року по 01.03.2020 року у розмірі 4106,72 грн; трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 01.10.2014 року по 01.03.2020 року в розмірі 93,22 грн.

Рішенням Рубіжанського районного суду Луганської області від 14 вересня2020 року ухвалено відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду доказів наявності правонаступника, який прийняв спадщину, доказів обсягу спадкового майна після смерті боржника ОСОБА_2 , тому вимоги позивача до поручителя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 64_183 від 31.07.2013 задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить скасувати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.09.2020 року у справі № 425/1437/20 за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що виходячи із системного аналізу норм цивільного законодавства та Договору поруки Відповідач залишається зобов`язаним перед Банком щодо виконання умов Кредитного договору та Договору поруки, не зважаючи на факт смерті Позичальника.

Представник позивача про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, що у відповідності до ч. 2ст. 372 ЦПК Українине перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 31.07.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» було укладено договір про іпотечний кредит № 64_183.

Відповідно до зазначеного договору позивач надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 45000 грн строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30.07.2018, а ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 21% річних за користування кредитом шляхом щомісячного погашення кредиту рівними частинами в сумі 750,00 грн та процентів.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, згідно розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_2 станом на 02.03.2020 року становить 57770,93 грн, яка складається з наступного: борг за кредитом - 35576,81 грн, проценти за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.08.2014 року - 573,13 грн, інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту з вересня 2014 року по березень 2020 року - 16655,69 грн, інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом з серпня 2014 року по березень 2020 року - 765,36 грн, три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.01.2014 року по 01.03.2020 року 4106,72 грн, три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 01.10.2014 року по 01.03.2020 року - 93,22 грн.

В якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит було укладено договір поруки від 31.07.2013 року між позивачем та ОСОБА_1 .

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки, поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання.

Відповідно до п.п. 3.2.2., 3.2.3 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником зобов`язання за кредитним договором кредитор набуває права вимоги до позичальника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від позичальника і поручителя (поручителя 1 та/або поручителя 2) спільно, так від будь якого з них окремо як в повному обсязі, так і частково.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Із заяви від 24.02.2017 року №110.20-13/896-1212 вбачається, що позивач звернувся до нотаріальної контори в порядку ч.2 ст.1281 ЦК України як кредитор з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка надана Кремінською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_2 03.03.2017 заведена спадкова справа № 15/2107.

Відповідно до інформації, яка надана Кремінською державною нотаріальною конторою від 24.07.2020 року № 275/01-16, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа № 15/2107 заведена на підставі претензії кредитора АТ «Ощадбанк» від 24.02.2017 № 110.20-13/896-1212.

Згідно документів, які містяться у спадковій справі №15/2017, спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає.

Таким чином судом першої інстанції встановлено, що після смерті боржника ОСОБА_2 заведена спадкова справа за заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 24.02.2017 року як кредитора з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_2 .

Оцінюючи письмові аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За положеннями статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За правилами статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд, виходячи з аналізу приписів статей 523, 543, 553, 554, 559, 1216, 1218 ЦК України, дійшов правильного висновку, що у разі смерті фізичної особи-боржника у зобов`язальних правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) переходять до її спадкоємця, тобто відбувається заміна боржника у зобов`язанні, при цьому, на поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника (спадкоємця), зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 у справі № 6-206цс15.

Доводи апеляційної скарги, щодо не врахування судом пункту 2.6. Договору поруки, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки, у зазначеному пункті договору поруки, наявні умови щодо відповідальності поручителя за зобов`язаннями нового боржника у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням, тому, суд дійшов правильного висновку про неможливість покладення на ОСОБА_1 , як поручителя, обов`язку щодо виконання кредитного зобов`язання після смерті ОСОБА_2 , як основного боржника.

За таких обставин, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21 грудня 2020 року

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді: В.К. Гаврилюк

В.А. Коновалова