Справа № 308/9287/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 січня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря - Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракоці, 16» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 липня 2018 року (головуючий суддя Монич О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракоці, 16» про визнання рішення незаконним та усунення перешкод в користуванні майном, -

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Ужгородської міської ради та ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, визнання частково незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Позов мотивовано тим, що пунктом 6.3 рішення Ужгородської міської ради від 06.08.2010 №1506 «Про регулювання земельних відносин» ОСОБА_2 надано дозвіл на підготовку проекту відведення земельної ділянки площею 0.08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 у власність).

Пунктом 1.4 рішення Ужгородської міської ради від 27.08.2010 № 1532 «Про надання земельних ділянок» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,08 га по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.9 рішення Ужгородської міської ради від 17.09.2010 №1582 «Про регулювання земельних відносин» надано дозвіл ОСОБА_2 на підготовку проекту відведення зі зміною цільового призначення власної земельної ділянки, а пунктом 3.1 рішенням від 01.10.2010 № 1595 «Про регулювання земельних відносин» затверджено йому проект відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється для змішаного використання (житлової забудови та комерційного призначення).

Позивач вказував, що вищевказані рішення Ужгородської міської ради є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки спірну земельну ділянку ОСОБА_2 передано у приватну власність та змінено цільове використання - за рахунок прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Позивач зазначав, що він є співвласником квартири АДРЕСА_3 та, відповідно, співвласником АДРЕСА_2 в цілому, а відтак порушеним є право позивача на користування належною до нього прибудинковою територією.

Просив суд визнати незаконним та скасувати:

- п. 6.3 рішення 5-ї сесії 5-го скликання Ужгородської міської ради від 06.08.2010 №1506 «Про регулювання земельних відносин» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на підготовку проекту відведення земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 у власність);

- п. 1.4 рішення 5-ї сесії 5-го скликання Ужгородської міської ради від 27.08.2010 № 1532 «Про надання земельних ділянок» в частині затвердження ОСОБА_2 проекту відведення та надання у приватну власність земельної ділянки площею 0,08 га по АДРЕСА_1 ;

- п. 2.9 рішення 5-ї сесії 5-го скликання Ужгородської міської ради від 17.09.2010 № 1582 «Про регулювання земельних відносин» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на підготовку проекту відведення зі зміною цільового призначення власної земельної ділянки для змішаного використання (житлової забудови та комерційного призначення) по

АДРЕСА_1 .3.1. рішення 5-ї сесії 5-го скликання Ужгородської міської ради від 01.10.2010 року № 1595 «Про регулювання земельних відносин» в частині затвердження ОСОБА_2 проекту відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, для змішаного використання (житлової забудови та комерційного призначення) по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 квітня 2915 року, яким було позов задоволено, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2018 року, за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 - було скасовано.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08 червня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракоці, 16» (а.с.160 т. 1).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04 липня 2018 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яким ОСОБА_2 було відчужено земельну ділянку (а.с.178 т.1).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

На це рішення подало апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракоці, 16». Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення Ужгородської міської ради є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки спірну земельну ділянку ОСОБА_2 передано у приватну власність та змінено цільове використання - за рахунок прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 ; земельна ділянка була виділена під будівництво цього будинку у 1955 році, і згідно Паспорту будинку площа земельної ділянки для обслуговування будинку становить 2831 кв.м.; місцевий суд, скасувавши своє заочне рішення у даній справі, яким позов ОСОБА_1 було задоволено, не спростував наведені у такому рішенні висновки, які ґрунтувалися на однакових наявних у справі матеріалах; зокрема, згідно генплану міста в районі вулиць Крилова-Собранецька-Гойди-Ракоці від травня 2014 року передана ОСОБА_2 земельна ділянка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 ; у листі від 18.08.2014 Ужгородська міська рада визнала позов ОСОБА_1 та ту обставину, що земельна ділянка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 ; про незаконність оспорюваних рішень свідчить також те, що Ужгородською міською радою подано до Ужгородського міськрайонного суду позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог - ОСББ «Ракоці 16», про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та її витребування на користь територіальної громади м. Ужгорода;

У відзиві на апеляційну скаргу Ужгородський міський голова, від імені Ужгородської міської ради, заявив про визнання апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з?явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та матеріали інвентаризаційної справи № 5862 на будинок по АДРЕСА_2 , обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що спірна земельна ділянка передавалася у власність або користування об`єднанню співвласників, балансоутримувачу будинку чи житлово-експлуатаційній організації. Відсутність затвердженого проекту розподілу території даного мікрорайону (кварталу) унеможливлює належне та чітке встановлення меж земельної ділянки, наданої у власність ОСОБА_2 , та меж земельної ділянки прибудинкової території, прилеглої до житлового будинку АДРЕСА_2 , і викопіювання з ситуаційного плану міста вулиць Крилова, Собранецька, Гойди, Ракоці не є належним доказом для встановлення цієї обставини.

Проте таких висновків суд дійшов з неповним з?ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням виконкому Ужгородської міської Ради народних депутатів № 630 від 21.10.1955 для побудови 24-квартирного будинку Закарпатському обкому КПУ було відведено земельну ділянку площею 3428 кв.м. по АДРЕСА_5 ) (а.с.233-234 т.1).

Рішенням виконкому Ужгородської міської Ради народних депутатів від 21.05.1958 було затверджено акт прийняття в експлуатацію 24-квартирного будинку Закарпатському обкому КПУ в АДРЕСА_6 , побудованого облбудтрестом (а.с.232 т.1).

Рішенням виконкому Закарпатської обласної Ради народних депутатів № 120 від 13.03.1961 було зобов?язано (в даному випадку - виконком Ужгородської міської Ради народних депутатів) прийняти на баланс комунального господарства 24-квартирний житловий будинок Обкому КП України по АДРЕСА_6 , житловою площею 1328,5 кв. м. (а.с.213 т. 1). Рішенням виконкому Ужгородської міської Ради народних депутатів № 106 від 22.03.1961 вказаний будинок було прийнято на комунальний баланс (а.с.214 т. 1).

Відповідно до Журналу зовнішніх обмірів, складеного 20.09.1958 (а.с.98-99 т. 2), та відповідно до Карточки на будинковолодіння, складеної 04.05.1963, (а.с.100 т. 2) під будівлями перебуває 576 кв. м., під двором - 2831 кв. м.

На Генеральному плані було відображено розташування вказаного будинку по АДРЕСА_6 разом з прибудинковою територією (а.с.215 т. 1)

У 2010 році житловий будинок АДРЕСА_2 .Ракоці перебував на балансі ТОВ «Наш добробут», та згідно паспорта житлового будинку АДРЕСА_2 , площа прибудинкової території цього будинку становила 2831 км. м. (а.с.98-101 т. 1).

Рішенням Ужгородської міської ради від 06.08.10 № 1506 «Про регулювання земельних відносин» ОСОБА_2 було надано дозвіл на підготовку проекту відведення земельної ділянки площею 0.08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 у власність) (а.с.12 т. 1).

Відповідно до рішення Ужгородської міської ради від 27.08.10 № 1532 «Про надання земельних ділянок» затверджено проект відведення цієї земельної ділянки та передано її ОСОБА_2 у приватну власність (а.с.18 т. 1).

В подальшому, рішенням Ужгородської міської ради від 17.09.10 № 1582 «Про регулювання земельних відносин» ОСОБА_2 надано дозвіл на підготовку проекту відведення зі зміною цільового призначення власної земельної ділянки (а.с.21 т. 1), а рішенням від 01.10.10 № 1595 «Про регулювання земельних відносин» затверджено йому проект відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється для змішаного використання (житлової забудови та комерційного призначення) (а.с. 23 т.1).

Отже, ОСОБА_2 , набув право власності на земельну ділянку площею 0,08 га під кадастровим номером :03:001:0054.

Також судом встановлено, що позивач по справі є співвласником квартири АДРЕСА_3 , та, відповідно, співвласником будинку в цілому як особа, яка набула права власності на це житло в порядку приватизації згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою (ч. 2). Користування закріпленою за приватизованим будинком прибудинковою територією здійснюється в порядку і на умовах, передбачених Земельним кодексом України (ч. 5).

У свою чергу, згідно з ч.2 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів, співвласниками яких є власники приватизованих квартир, належать прибудинкові території.

Статтею 89 Земельного кодексу України встановлено, що у спільній сумісній власності перебувають, зокрема, земельні ділянки у співвласників жилого будинку.

Отже, користувачами (співвласниками) прибудинкової території в будинку за адресою АДРЕСА_2 , є всі власники квартир цього багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст.42 ЗК України (у реакції чинній на час прийняття оскаржуваних рішень Ужгородської міської ради) земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об`єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Як зазначалось вище, у 2010 році житловий будинок АДРЕСА_2 перебував на балансі ТОВ « Наш добробут» , та згідно паспорта житлового будинку АДРЕСА_2 , площа прибудинкової території цього будинку становила 2831 км. м. (а.с.98-101). Такою була площа прибудинкової території ще з 1958 року - з часу введення будинку в експлуатацію. На цій території розташовані, зокрема, капітальні гаражі та металеві гаражні бокси мешканців будинку, спортивний майданчик.

Відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація юридичної особи - Об?єднання співвласників багатовкартирного будинку «Ракоці 16» - проведена 18.08.2015.

Як вбачається з Викопіювання з плану міста в районі вулиць Крилова-Собранецька-Гойди-Ракоці від травня 2014 року, наданого Комунальним підприємством «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради (а.с.24 т. 1), збірного кадастрового плану (а.с.49 т. 1) та визнається сторонами, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0054), яка була передана у власність ОСОБА_2 , є частиною прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 118 ЗК України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Земельна ділянка була надана ОСОБА_7 без погодження землекористувача - на той час - ТОВ «Наш добробут», та без вилучення такої земельної ділянки з прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином, при прийнятті оскаржуваних рішень та при підготовці проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , в порушення вимог викладених вище норм права, які регулюють режим використання прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, не було жодним чином узгоджено це питання з усіма власниками будинку АДРЕСА_2 , а отже, було порушено їх право на землю.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, і захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Зважаючи на встановлені обставини, не можна вважати законними рішення Ужгородської міської ради, які прийняті без врахування розташування земельної ділянки, наданої у власність ОСОБА_2 , в межах прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції відповідних обставин не врахував та безпідставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права (п.п.1,3,4 ст. 376 ЦПК України) слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ч. 4 ст. 258, 265, п.2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1, 3, 4 ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракоці,16» - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 липня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати:

- п. 6.3 рішення 5-ї сесії 5-го скликання Ужгородської міської ради від 06.08.2010 №1506 «Про регулювання земельних відносин» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на підготовку проекту відведення земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 у власність);

- п. 1.4 рішення 5-ї сесії 5-го скликання Ужгородської міської ради від 27.08.2010 № 1532 «Про надання земельних ділянок» в частині затвердження ОСОБА_2 проекту відведення та надання у приватну власність земельної ділянки площею 0,08 га по АДРЕСА_1 ;

- п. 2.9 рішення 5-ї сесії 5-го скликання Ужгородської міської ради від 17.09.2010 № 1582 «Про регулювання земельних відносин» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на підготовку проекту відведення зі зміною цільового призначення власної земельної ділянки для змішаного використання (житлової забудови та комерційного призначення) по

АДРЕСА_1 .3.1. рішення 5-ї сесії 5-го скликання Ужгородської міської ради від 01.10.2010 року № 1595 «Про регулювання земельних відносин» в частині затвердження ОСОБА_2 проекту відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, для змішаного використання (житлової забудови та комерційного призначення) по АДРЕСА_1

Стягнути з Ужгородської міської ради та ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракоці, 16» по 91,35 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2020 року.

Головуюча:

Судді: