Справа № 694/1442/20
провадження № 2/694/536/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.12.2020 року м. Звенигородка

Звенигородськийрайонний суд Черкаськоїобласті в складі:

головуючої - суддіСакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання - Матвієнко А. А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

20.11.2020 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.12.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис за №2158.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 24.12.2011 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного проживання між сторонами виникали спору у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Продовження шлюбних стосунків суперечить інтересам позивача, а тому подальше продовження шлюбних стосунків та збереження сім`ї неможливі. У зв`язку із зазначеними обставинами Позивач на примирення не згіден, та бажає розірвати шлюб у найкоротший строк.

Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що відповідач особисто отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

01.12.2020 року відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду надала заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розгляд справи провести без її участі та залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_2 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 30.11.2020 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення.

У суді встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 24.12.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис за №2158, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.12.2011. Прізвище дружини, після реєстрації шлюбу, змінилося на - « ОСОБА_2 ». (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 31.07.2015 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка: ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 31.07.2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 2196 та ІНФОРМАЦІЯ_1 народився сина: ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації народжень 14.02.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 452. Батьками дітей записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10,11).

Позивач на примирення не згідний.

Подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ч.ч.2,3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК (2947-14). При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Відповідно до п.3. ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Розірвання шлюбу відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У відповідності до норм ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом з`ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які в сторін відсутні.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, і шлюб розривається.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідачки. Відтак, судовий збір з останнього не стягується.

На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 105, 110-113, ч.2ст. 114 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_4 , електронна адреса відсутня) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , електронна адреса відсутня, тел.. НОМЕР_6 ), зареєстрований 24.12.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис за №2158.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище - ОСОБА_2 .

Шлюб припиняється у день набрання законної сили даним рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 23.12.2020.

Суддя Д. І. Сакун