Справа № 766/676/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.12.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Сауляк Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради органу опіки та піклування Дніпровського району м. Херсона в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний професійно-технічний навчальний заклад «Херсонський професійний ліцей зв`язку та поліграфії» про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

14.01.2020 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив відібрати без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь особи або державного закладу, яка буде утримувати дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 30.09.2019 року перебуває на обліку служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради, як такий, що опинився в тяжких життєвих обставинах, оскільки його мати ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. На теперішній час дитина тимчасово перебуває в родині колишнього чоловіка матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до повідомлення ОСОБА_1 , дитина не має можливості проживати з матір`ю, так як вона постійно вживає алкогольні напої, не бере участі у його навчанні, вихованні та розвитку, не цікавиться його життям, здоров`ям. 11.12.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради, колегіально-дорадчим органом було прийнято рішення щодо доцільності звернення органу опіки та піклування до суду з позовом про відібрання без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 24.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою від 27.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що бажання повертатись до матері не має, оскільки вона не виконує своїх батьківських обов`язків.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою від 03.12.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 22.03.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №71.

З витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №6510-1 від 24.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

28.10.2019 року ОСОБА_1 , в присутності головного спеціаліста звернувся до служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради з заявою, що він проживає у родині свого вітчима ОСОБА_3 разом з його мамою та сестрами.

З пояснювальної записки написаної ОСОБА_1 в присутності головного спеціаліста вбачається, що його мати веде аморальний спосіб життя, постійно п`є, не готує їжу, не забезпечує матеріально, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться життям та здоров`ям сина.

З пояснювальної записки ОСОБА_2 від 22.11.2019 року вбачається, що її син проживає окремо, оскільки між ними сталася сварка та вона зобов`язується налагодити відносини з своїм сином.

Згідно повідомлення Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 21.03.2019 року №2646/36.1/04/19, матір`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , 24.12.2018 року написана заява до Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області щодо зникнення безвісті її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25.12.2018 року відомості були внесені до єдиного реєстру досудового розслідування за №0003711 за ч. 1 ст. 115 КК України. 30.01.2019 року місцезнаходження ОСОБА_2 було встановлено, в зв`язку з чим кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Згідно повідомлення Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 24.12.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.10.2017 року притягувалась до адміністративної відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП за невиконання батьками або особами що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

З акту обстеження умов проживання від 25.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На момент відвідування в помешканні придбано, охайно, ОСОБА_5 має окреме спальне місце.

Відповідно до характеристики Державного професійно-технічного навчального закладу «Херсонський професійний ліцей зв`язку та поліграфії» ОСОБА_1 навчається в даному закладі з 01.09.2019 року, за час навчання проявив себе дисциплінованим та старанним студентом, пропусків занять без поважної причини не має. Мати його вихованням не займається, навчанням не цікавиться, в житті сина не бере участі. Усі питання щодо навчання класний керівник вирішує з його вітчимом ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування.

Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дитини існували умови, загрозливі для здоров`я і морального виховання малолітніх дітей і були підстави для відібрання їх від батьків. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідача, оскільки дитина з відповідачем не проживає, відповідач його вихованням не займається, навчанням не цікавиться, в житті сина не бере участі, і дійсно існує загроза для морального виховання дитини.

За ч.4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені представником позивача позовні вимоги про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Крім того, суд роз`яснює, що згідно ч.3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 352 ЦПК України, ст. 150, 152, 155, 164, 170 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради органу опіки та піклування Дніпровського району м. Херсона в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Третя особа: Державний професійно-технічний навчальний заклад «Херсонський професійний ліцей зв`язку та поліграфії» про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на корить особи або державного закладу, яка буде утримувати дитину, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.М. Єпішин