СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/5090/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

за участю: представника відповідача Ганчука Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засідані у залі суду в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 про зустічне забезпечення по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_3 , яка виступає в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до Державного підприємства "Сетам", головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Домбровська (Маціборук) Вікторії Олександрівни, ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк" "ПриватБанк" про визнання недійсними електронних торгів та припинення державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 17.08.2020 позовну заяву залишено без руху (а.с.27).

Ухвалою суду від 17.08.2020 заяву про забезпечення позову повернуто позивачу (а.с. 29).

Ухвалою суду від 08.09.2020 відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с. 50).

Ухвалою суду від 08.09.2020 задоволено заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вселення будь-яких осіб, у томі числі ОСОБА_2 , в квартиру АДРЕСА_1 : реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 26810747; підстава виникнення права власності: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер: 1506, виданий 26.06.2018 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41810168 від 26.06.2018 приватний нотаріус Єдігаров Ельвір Михайлович, Київський міський нотаріальний округ, про право власності на квартиру за ОСОБА_2 (а.с. 54-55).

09.10.2020 представник відповідача подав заяву про зустрічне зобов`язання, шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Вимоги заяви обгрунтовані тим, що в провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходилась справа з аналогічним предметом та підставами позову (№759/7184/18) в ході розгляду якої судом вживались заходи забезпечення позову, а саме: накладався арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонялось вчиняти будь-які дії щодо вселення будь-яких осіб, в тому числі, ОСОБА_2 . Позивач тривалий період часу затягувала розгляд справи, неодноразово в судові засідання не з`являлась. За результатами розгляду вказаної справи позовні вимоги позивача залишено без розгляду, заходи забезпечення позову скасовано. Проте, одразу після розгляду даної справи, позивач звернулась до суду з кількома аналоічними позовними вимогами та із заявами про забезпечення позову. Відповідач як власник житла був позбавлений можливості в повній мірі використовувати майно. Зустрічне забезпечення покликане запобігти необгрунтованим вимогам про забезпечення позову та забезпечити відшкодування збитків відповідачу, що можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже питання щодо зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, ч. 3 ст. 154 ЦПК України визначає, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч.5 ст.154 ЦПК України).

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання (ч.6 ст.154 ЦПК України).

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін та нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача просить суд вжити заходи щодо зустрічного забезпечення, шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом для запобігання необгрунтованим вимогам щодо забезпечення позову та можливих заподіяних збитків.

При цьому, на підтвердження викладених у заяві обставин, суду не надано доказів того, що в судовому порядку вже застосовувались аналогічні заходи забезпечення позову (накладення арешту на майно, заборона вчиняти дії), що призводить до тривалого порушення прав відповідача як власника майна, не зазначено дату початку перебігу порушеного права, а також підтвердження заподіяних збитків, яких зазнав відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, відсутні належні докази підтвердження їх можливого існування, розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. У заяві зазначено лише щодо можливого спричинення збитків в майбутньому, без конкретизації щодо розміру та обставин, за яких можливе їх настання. Підстави та належні докази для обов`язку суду застосувати зустрічне зобов`язання, визначене ч. 3 ст. 154 ЦПК України, також відсутні.

У судовому засіданні представник відповідача надати відповідні пояснення та докази в підтвердження обставин, викладених у заяві, не зміг.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави даного позову, з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок накладення заборони вчиняти певні дії, а також те, що стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12,13, 81, 154, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 про зустічне забезпечення по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_3 , яка виступає в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до Державного підприємства "Сетам", головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Домбровська (Маціборук) Вікторії Олександрівни, ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк" "ПриватБанк" про визнання недійсними електронних торгів та припинення державної реєстрації права власності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В Ул`яновська