Номер провадження: 22-ц/813/3738/20
Головуючий у першій інстанції Лічман Л. Г.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду від 09 жовтня 2019 року у складі судді Лічмана Л.Г.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання акту індивідуальної дії КП «ОМБТІ та РОН», правонаступником якого є КП «БТІ» ОМР, щодо скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 за договором дарування 33/100 частки домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного ОСОБА_3 з ОСОБА_1 11.07.2002, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрованого у реєстрі за №4688, незаконним та скасувати його; визначити розмір ідеальних часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є співвласниками вказаного домоволодіння, та визнати за ОСОБА_1 право власності на частку домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з літ «А» - житлове, «К» - гараж, «З» - сарай, № 1-4 огорожа і II мощення, розмір якої буде визначено у ході слухання цієї справи, а також стягнути з відповідачів солідарно судовий збір на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником 33/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , за виключенням літ. «В» та «И», згідно договору дарування 33/100 частки вказаного домоволодіння, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2011 року було визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння, яке було видане 11.09.2001 на ім`я ОСОБА_3 в частині права власності на частку домоволодіння, яка складається із житлового приміщення, визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні «И». Даним рішенням також визнано частково недійсним договір дарування 33/100 частки домоволодіння, укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , у частині домоволодіння, яке складається із житлового приміщення, визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні літ. «И». Отже, ОСОБА_1 є власником житлового приміщення - літ. «А», гаражу - літ. «К» та сараю - літ. «З», а також 33/100 часток №1-4 огородження і 33/100 ІІ - мостіння. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на частину домоволодіння у АДРЕСА_1 , яке складається з житлового приміщення, визначеного у технічній документації літ. «В», літньої кухні літ. «И», навіс літ. «М», що складають 12/100 частин домоволодіння. Матеріали зазначеної справи містять довідку КП «ОМБТІ та РОН» щодо розрахунку ідеальних часток, де ОСОБА_4 належить 12/100 часток, ОСОБА_1 33/100 часток, ОСОБА_5 67/100 часток, що в сумі не становить одиницю. Вказане призвело до невірної реєстрації права власності за ОСОБА_2 частки, яка належить ОСОБА_1 . На цей час частка ОСОБА_5 67/100 виділена в окреме провадження. За відсутності вірного розрахунку ідеальних часток співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неможливо відновити реєстрацію права власності позивача, який був її незаконно позбавлений. Згідно з листом КП «БТІ» ОМР від 26.07.2017 позивач дізнався, що замість часткового скасування права власності в частині літ. «В» та «И», було скасовано повністю. Виконати перерахунок часток неможливо без згоди співвласника. На запит адвоката отримано листа від 10.07.2017, з якого вбачається, що право власності ОСОБА_1 на зазначені частки скасовано на підставі рішення судів Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2010, рішення Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011, ухвали ВССУ від 10.11.2011, а також повідомлено, що ці дії були проведені, у зв`язку з неможливістю визначити решту ідеальних часток. Отже, право власності ОСОБА_1 на 33/100 часток вказаного домоволодіння скасовано в цілому. Пропозицій проведення перерахунку часток позивачу не надходило.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 роз`єднані, виділено в самостійне провадження позовні вимоги до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання акту індивідуальної дії незаконним та скасування його.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано дію КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», правонаступником якого є КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради щодо скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на 33/100 часток домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконною; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині визнання дії незаконною, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позові в повному обсязі; зупинити дію оскарженого рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є власником 12/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з приміщення за літ. «В», літньої кухні за літ. «И», та навісу за літ. «М» на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 у справі №1519/18154/13ц. Судом не залучено апелянта до участі у справі, чим порушено його права. Первісний позов був пред`явлений і до ОСОБА_2 , однак при виділенні позовних вимог судом останню як відповідача вже зазначено не було. Суд вбачив, що предметом судового розгляду є правомірність вчинення саме дії відповідачем, а не видання акту індивідуальної дії, тоді як повинен бути визначений позивачем у позові доводитися доказами. Суд фактично самостійно визначив предмет спірних правовідносин. Будь-яких рішень КП «БТІ» ОМР про скасування права власності ОСОБА_1 не приймалося та жодних дій з цього приводу не відбувалося. Позов про скасування вчинення дії, що здійснюється одноразово, не може бути задоволений, оскільки дія органу є вичерпаною та закінченою шляхом її виконання. ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи не повідомлялася, судові повістки не отримувала, тому була позбавлена права участі у судовому засіданні.

Учасники справи та апелянт в судове засідання 15.12.2020 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вирішив розглянути справу без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 29.12.2020.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що 11.09.2001 ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на 33/100 домоволодіння АДРЕСА_1 .

11.07.2002 ОСОБА_3 за договором дарування подарувала ОСОБА_1 33/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 . За заявою власника відчужуються повністю «А», «В» - жилі, «И» - літня кухня, «К»- гараж, «З» - сарай, 33/100 №1-4 огородження, 33/100 ІІ мостіння, житловою площею 67 кв.м.

Відповідно до довідки КП «ОМБТІ та РОН» від 30.03.2006 щодо розрахунку ідеальних часток в домоволодінні АДРЕСА_1 ОСОБА_1 згідно договору дарування від 11.07.2002 належить 33/100 частин домоволодіння. В його фактичному користуванні знаходиться літ. «А»: 1-1 кухня площею 7,0 кв.м., 1-1а комора площею 0 кв.м., 1-2 санвузол площею 1,8 кв.м., 1-4 житлова площею 10,2 кв.м., гараж літ. «К», літня кухня літ. «И», 43% сараю літ. «З», що складає 1/10 частину домоволодіння.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2011, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2010 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Юрасова А.М., про визнання свідоцтва про право власності у порядку спадкування частково недійсним та визнання договору дарування частково недійсним скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння № НОМЕР_1 , видане 11.09.2001 на ім`я ОСОБА_3 . Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому на 33/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - в частині права власності на частку домоволодіння, яка складається з житлового приміщення визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні, визначеної у технічній документації під літ. «И». Визнано частково недійсним договір дарування 33/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , укладений ОСОБА_3 з ОСОБА_1 11.07.2002, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрованого у реєстрі за №4688, - у частині домоволодіння, яке складається з житлового приміщення визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні, визначеної у технічній документації під літ. «И». В іншій частині рішення залишено без змін.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 07.10.2015 за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності на 12/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового приміщення літ. «В», літньої кухні літ. «И», навісу літ. «М».

Листом від 30.06.2017 КП «БТІ» ОМР на запит адвоката позивача повідомлено, що станом на 31.12.2012 було зареєстровано 33/100 часток по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 11.07.2002, зареєстровано 23.07.2002. Вищевказаний договір був скасований на підставі судових рішень.

Згідно з відповіддю КП «БТІ» ОМР від 10.07.2017 право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 було скасовано на 33/100 в цілому на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2011, у зв`язку з тим, що ними було визнано частково недійсним в частині виключення з права власності житлового будинку під літ. «В» та літньої кухні під літ. «І», без визначення їх часток. Тому визначити їх залишок, який необхідно було перереєструвати не надавалося можливим без проведення перерахунку ідеальних часток та винесення додаткової ухвали суду в цій частині.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про право власності ОСОБА_1 на частку у домоволодінні по АДРЕСА_1 відсутні.

Вказане свідчить про те, що скасовуючи реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 33/100 частки спірного домоволодіння, відповідачем в тому числі й скасовано право власності на частину домоволодіння під літ. «А»: 1-1 кухня площею 7,0 кв.м., 1-1а комора площею 0 кв.м., 1-2 санвузол площею 1,8 кв.м., 1-4 житлова площею 10,2 кв.м., гараж літ. «К», 43% сараю літ. «З», що належать йому на праві власності на підставі договору дарування, який в цій частині недійсним не визнавався.

З пояснень представника позивача наданих суду першої інстанції вбачається, що останній не погоджувався з вказаними діями КП «БТІ» ОМР та вважає їх неправомірними.

Враховуючи, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2011 частка ОСОБА_1 у праві власності зменшилась. Тому вищевказані рішення не були підставою для скасування права власності позивача в цілому та є підставою для визнання такої дії незаконною.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11.09.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 роз`єднані, виділено в самостійне провадження позовні вимоги до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання акту індивідуальної дії незаконним та скасування його.

Предметом вирішення у цій справі є правомірність дій КП «БТІ» ОМР щодо скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на 33/100 часток домоволодіння, при цьому внаслідок задоволення вимог частка ОСОБА_2 у справі власності не змінена, так само як і обставини того, що є об`єктом права власності ОСОБА_1 , виходячи з рішень судів.

Не залучення апелянта до справи про визнання дії незаконною при роз`єднанні судом позовних вимог є обґрунтованим, так як вирішення даного спору на права ОСОБА_2 не впливає.

Відповідно до ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на викладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду від 09 жовтня 2019 року слід закрити, оскільки судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 362 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду від 09 жовтня 2019 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 29.12.2020.

Головуючий:

Судді: