Номер провадження: 22-ц/813/4506/20
Номер справи місцевого суду: 495/1874/19
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2019 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Шевчук Ю.В., -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого володіння, припинення права власності, визнання права власності, виселення.

Одночасно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про забезпечення позову. в якій просили накласти арешт:

- на земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0033, площею 0,0632 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний район, кооператив садоводів «Лагуна», ділянка № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1546;

- на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1545;

- заборонити відчуження садового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0033), що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів (район « АДРЕСА_1 ;

- заборонити державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження садового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0033), що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів (район «Лиманський»), № НОМЕР_1 ;

- заборонити ОСОБА_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , передавати вказане майно у користування третім особам.

В обґрунтування вимог заяви позивачі зазначили, що оскільки дійсність правочинів, на підставі яких відповідачі набули право власності на садовий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер :02:002:0033), що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів (район «Лиманський»), АДРЕСА_1 оспорюється позивачами та є предметом спору у дійсній справі, є доцільним для забезпечення позовних вимог вжиття вказаних заходів забезпечення позову.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2019 року заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволена частково.

Заборонено відчуження садового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0033), що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів (район « АДРЕСА_1 .

Заборонено державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження садового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0033), що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів (район «Лиманський»), № 1796.

В задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 ,звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 зазначає, що суд неправомірно дійшов висновку, що стороною позивача надано достатньо відомостей про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі його незабезпечення шляхом заборони відчуження.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_8 , представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали суду є поверховими, неконкретними та загальними та суперечать матеріалам справи, оскільки предметом позову є договори купівлі-продажу спірного нерухомого майна, та у випадку відчуження вказаного майна на користь третіх осіб в ході розгляду справи, відповідні обставини можуть унеможливити в подальшому виконання рішення суду.

Сторони про розгляд справи на 16 грудня 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 172-178).

Від ОСОБА_2 до Одеського апеляційного суду надійшла заяви про розгляд справи за її відсутністю (а.с. 179).

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (17 грудня 2020 року).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із співмірності заявлених позовних вимог із заходами забезпечення позову та забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна відповідача є достатнім для гарантування виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого володіння, припинення права власності, визнання права власності, виселення, в якому просили:

- визнати договір купівлі-продажу, укладений 11 липня 2012 року між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_9 , і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2435, садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 недійсним;

- визнати договір купівлі-продажу, укладений 11 липня 2012 року між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_9 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2433, земельної ділянки площею 0,0632 га, що розташована на території смт. Затока, Лиманський курортний район, кооператив садоводів «Лагуна», ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:002:0033 недійсним;

- поновити та визнати за ОСОБА_4 право власності на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- поновити та визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0033;

- витребувати на користь ОСОБА_4 від ОСОБА_5 садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати на користь ОСОБА_4 від ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0632 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0033;

- припинити право власності ОСОБА_5 на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1545;

- припинити право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0632 га, що розташована за адресою: Одеська область, м. Бігород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів та індивідуального дачного будівництва (район «Лиманський»), земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:002:0033 на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1546;

- виселити ОСОБА_5 із садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просили накласти арешт:

- на земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0033, площею 0,0632 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний район, кооператив садоводів «Лагуна», ділянка № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1546;

- на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1545;

- заборонити відчуження садового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0033), що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів (район « АДРЕСА_1 ;

- заборонити державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження садового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0033), що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів (район «Лиманський»), № НОМЕР_1 ;

- заборонити ОСОБА_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , передавати вказане майно у користування третім особам.

При йьому, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважаючи, що вказаний об`єкт нерухомого майна може бути відчужений на користь третіх осіб та невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, звернулися до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Тобто, із заяви та наданих до неї документів вбачається, що між сторонами по справі виник спір щодо оспорювання права власності на садовий будинок та земельну ділянку, які є предметом спору у вказаній справі.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладених обставин, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову, заявленим позовним вимогам, а також враховуючи доведеність обґрунтованості доводів позивача стосовно того, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову існує відчуження спірного майна на користь третіх осіб, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, а заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про те, що суд неправомірно дійшов висновку, що стороною позивача надано достатньо відомостей про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі його незабезпечення шляхом заборони відчуження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вимоги забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами та відповідають вимогам цивільно-процесуального законодавства, а суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивачів до суду за захистом своїх прав та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, на законних підставах частково задовольнив заяву та забезпечив позов шляхом заборони відчуження садового будинку та земельної ділянки що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Лагуна» кооператив садоводів (район «Лиманський»), АДРЕСА_1 та заборони державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження вказаного садового будинку та земельної ділянки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

До того ж заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють лише до ухвалення остаточного рішення в справі.

У відповідності з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 17 грудня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ Т.В. Цюра