СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/642/20
ун. № 759/3772/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Калинника Ігоря Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання частки майна у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2020 р. приватний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням, просить суд визнати частку майна ОСОБА_1 в автомобілі Nissan, модель KUBISTAR, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1461; №двигуна НОМЕР_1 , №кузова НОМЕР_2 , дата реєстрації автомобіля 01.02.2019, д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 , яким користується сумісно з ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частки.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Калинника І.В. перебуває виконавче провадження №58939788 відкрите 18.04.2019з виконання виконавчого провадження №759/3772/16-ц від 20.02.2020 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 223423 грн 00 коп., яке боржником не виконується, однак в результаті проведених виконавцем заходів було встановлено, що за місцем мешкання боржника майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, при цьому боржник перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 за якою зареєстровано автомобіль Nissan, модель KUBISTAR, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1461; № двигуна НОМЕР_1 , №кузова НОМЕР_2 , дата реєстрації автомобіля 01.02.2019, д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 , що був придбаний подружжям у зареєстрованому шлюбі, а тому через відсутність іншого майна за боржником, вказаний транспортний засіб є єдиним майном подружжя за рахунок якого можна виконати рішення суду з метою поновлення порушених прав і законних інтересів стягувача.

Приватний виконавець та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

У силу ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Так як всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Матеріали цивільної справи №759/3773/16-ц було передано у провадження судді 28.12.2020.

Вивчивши матеріали подання, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.09.2018 рішенням Святошинського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено, стягнено з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (РОНКПП НОМЕР_6 ) заборгованість у розмірі 221211 (двісті двадцять одну тисячу одинадцять гривень) 00 коп. та суму судового збору у розмірі 2212 (дві тисячі двісті дванадцять гривень) 11 коп. (а.с. 176, 177).

09.01.2019 постановою Київського апеляційного суду залишено без змін рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2018 (а.с. 210-213).

27.03.2020 постановою Верховного суду рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2018 та постанову Київського апеляційного суду від 09.01.2019 у частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних залишено без змін (а.с. 246-250).

20.05.2019 та 05.06.2019 приватним виконавцем було надіслано виклики боржнику ОСОБА_1 в яких вказано час та місце куди необхідно з`явитися, однак у вказаний час останній не з`явився, про що складено акти.

13.07.2019 приватним виконавцем було здійснено вихід за місцем мешкання боржника АДРЕСА_1 , але двері ніхто не відчинив, про що складено акт. В ході виходу стало відомо (зі слів конс`єржки будинку ОСОБА_4 ), що ОСОБА_1 не так давно придбав автомобіль у чоловіка своєї матері.

Згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС України № 31/10-1946 від 10.05.2019 за ОСОБА_1 станом на 06.05.2019 відсутня інформація про реєстрацію транспортних засобів.

Згідно відповіді ГСЦ МВС РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (Філія ГСЦ МВС) від 12.08.2020 №31/26-123 встановлено, що за дружиною боржника, ОСОБА_3 , зареєстровано автомобіль NISSAN, модель KUBISTAR, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1461, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 . Дата реєстрації автомобіля 01.02.2019, ДНЗ НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.06.2020 відмовлено у поданні приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Калинника Ігоря Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа (а.с. 69,70).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.06.2020 відмовлено у подані приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Калинника Ігоря Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання частки майна у спільній сумісній власності (а.с. 71, 72).

Постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2020 залишено без змін ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25.06.2020 про про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа (а.с. 131-137).

Відповідно до ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку ( доходу).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які та ким майно було набуте (джерело набуття).

У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання зазначеного в поданні майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, приватний виконавець не надав належних доказів на підтвердження майнової участі боржника у придбанні спірного майна, тому підстави для визначення його частки у такому майні відсутні.

Доводи приватного виконавця щодо наявності підстав для визначення частки боржника, не знайшли свого підтвердження при розгляді подання, у зв`язку з чим таке до задоволення не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12, 81, 259-260, 263-265, 268, 353, 443 ЦПК України, ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Калинника Ігоря Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання частки майна у спільній сумісній власності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали складено 30.12.2020.