Провадження № 2/686/4595/20
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
19 листопада 2020 року
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Приступи Д.І.,
при секретарі Медвідь М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької районної ради про визнання права на приватизацію,
позивач звернувся з позовом до Хмельницької районної ради про визнання права на приватизацію. Мотивує тим, що він як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи,учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС має право на приватизацію отриманого житла, проте, відповідач невмотивовано відмовляє у здійсненні його законного права.
Позивач направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі та просить позов задовольнити.
Відповідач в відзиві на позов проти позовних вимог заперечував, вказував на їх безпідставність та в задоволенні позову просив відмовити.
Суд, дослідивши матеріали, справи приходить до висновку про обґрунтованість позову та про необхідність його задоволення.
Як об`єктивно встановлено судом, позивач є особою яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи,учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році,особою з інвалідністю, ІІІ група, захворювання пов`язане із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 року, категорія 1, посвідчення № НОМЕР_1 .
Розпорядженням Хмельницької державної адміністрації від 13.01.1998 року за №14-р., позивач як особа, що користується Чорнобильськими пільгами особисто отримав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Хмельницької районної ради від 15 липня 2008 року, 5-го скликання, 18 сесії (9/2008) «Про приватизацію житла», позивач отримав дозвіл на приватизацію однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ., загальною площею 35,1кв.м., житлова площа - 18,4 кв.м..

Хмельницьким бюро технічної інвентаризації, 10 травня 2019 року було виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру та видано заповнений бланк свідоцтва на право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 35,10 кв.м., житловою 17.00 кв.м. (коридор 5.8 кв.м., кладова 1.5 кв.м., ванна 3.0 кв.м., кухня 6.8 кв.м., житлова кімната 17.0 кв.м., балкон 1.0 кв.м.).

Проте, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказану квартиру та проведення її реєстрації з мотивів давності.

Позивач вказуючи, що відповідач такими діями (бездіяльністю) порушує відповідне чине законодавство про безкоштовну приватизацію державного житла та його права, звернувся з відповідним позовом до суду.

Вказане підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Нормою ст.345 Цивільного кодексу України, закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Приватизація державного житлового фонду в Україні здійснюється відповідно до Конституції України,Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Положення про порядок передачі квартир (домоволодінь) у власність громадян», затвердженого наказом Державного комітегу України но житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56, яке було чинним на час приватизації житла відповідачки (далі - Положення).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1 абзацу першого ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції, що діяла на час приватизації спірної квартири, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.)

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.ч.1-3 ст.8 вказаного Закону, незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, котрим встановлена ця пільга.

Відповідно до ст.20 п.12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - особам, віднесеним до категорії 1 надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, в тому числі передача безплатно в приватну власність займаних ними та їх сім`ями квартир (будинків) державного та громадського житлового фонду незалежно від того, чи є зазначена особа наймачем чи членом сім`ї наймача. Зазначена пільга може бути використана один раз.

Частиною 10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» забороняється органу приватизації відмовляти мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону.

Однокімнатна квартира АДРЕСА_1 ,де зареєстрований та проживає позивач не відноситься до квартир, що не підлягають приватизації відповідно до ст.2 ч.2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року із змінами та доповненнями(далі Закон 19.06.1992 р.).

Додаткова жила площа надається: особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи (Постанова KM, КМ України, від 31.12.1996, № 1589 "Про Порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім`ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1").

Згідно з п. 18 Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати зайняту ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), звертається в орган приватизації по оформленню документів, де одержує бланк заяви та відповідну консультацію.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевою самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Житлового кодексу Української СРСР громадяни Української PCP мають право на житло. Де право забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ш.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному

господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно ст.2 Закону У країни «Про приватизацію державного житлового фонду», об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст.3 означеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п.13 Положення про порядок передачі квартир (будинків), здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами (далі - орган приватизації).

Пунктом 23 Положення встановлено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир.

Виключно до компетенції органів приватизації, в даному випадку Хмельницької районної ради, належать повноваження щодо видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та щодо розгляду заяви на видачу такого свідоцтва чи в його відмові.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 7, 10, 81, 141, 263-266, 280 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Зобов`язати Хмельницьку районну раду Хмельницької ради провести всі нгеобхідні дії, пов`язані з безоплатною приватизацією ОСОБА_1 однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Суддя Приступа Д.І.