Постанова

Іменем України

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа №490/3352/20

провадження № 61-10146св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - товариство з обмеженою відповідальністю «КОНКОРДПЛАСТ 2000»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРДПЛАСТ 2000» на ухвалу Миколаївського апеляційного суду, у складі судді Серебрякової Т. В., від 30 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 25 березня 2020 року у сумі 950 000 грн.

Одночасно з пред`явленняv позову ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частку відповідача у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРДПЛАСТ 2000» (далі - ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000», Товариство) в сумі 11 067 211, 14 грн, що складає 50 % статутного капіталу.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва, у складі судді Черенкової Н.П., від 10 червня 2020 року матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 490/3352/20 передано за підсудністю до Ленінського районного суду

м. Миколаєва.

Суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до вимог статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справа підсудна Ленінському районному суду м. Миколаєва за зареєстрованим у встановленим законом порядку місцем проживання відповідача.

Короткий зміст апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеними ухвалами районного суду, 24 червня

2020 року ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000», яке не брало участі у справі, подало апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду, посилаючись на те, що зазначеними ухвалами від 10 червня 2020 року порушено право та законні інтереси Товариства, оскільки у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 порушує питання про накладення арешту на частку в статутному капіталі ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000». При цьому, більша частка нерухомого майна Товариства фактично знаходиться на території Заводського району м. Миколаєва, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики має розглядатись за правилами територіальної підсудності Заводським районним судом

м. Миколаєва відповідно до вимог статті 30 ЦПК України.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30 червня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою

ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000» на ухвалу судді Центрального районного суду

м. Миколаєва від 10 червня 2020 року про передачу на розгляд іншого суду позовної заяви, та ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2020 року про передачу на розгляд іншого суду заяви про забезпечення позову, постановлених у цивільній справі № 490/3352/20.

Апеляційний суд виходив із того, що ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000» не є стороною вказаної цивільної справи та,постановляючи оскаржувані ухвали, суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов`язки Товариства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 30 червня 2020 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000» на ухвалу Миколаївського апеляційного суду

від 30 червня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 490/3352/20 та витребувано її матеріали з місцевого суду.

У листопаді 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

15 грудня 2020 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 490/3352/20 передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову без залучення ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000» до участі у справі, як третьої особи, може призвести до суттєвих порушень майнових прав та законних інтересів Товариства.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. перебуває виконавче провадження № 62172433 з примусового виконання виконавчого листа № 489/2893/18, виданого

22 квітня 2020 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 2 238 069, 63 грн та судових витрат. Майном, на яке може бути звернуто стягнення в рамках вказаного виконавчого провадження є корпоративні права ОСОБА_2 у вигляді 50 % статутного капіталу ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000».

Відзив на касаційну скаргу не подано

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Так, у справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право має бути забезпечене справедливими судовими процедурами.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 у справі щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України, зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, якими урегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду (пункт 9 частини першої статті 353 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Зазначена норма визначає осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження судового рішення, що поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, але судовим рішенням вирішені питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки. При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися її прав, інтересів та обов`язків, тобто суд вирішив спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення є заявник. Рішення є таким, що вирішує питання про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, а в резолютивній частині прямо вирішено питання про її права та обов`язки.

В апеляційній скарзі ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000», як особа, яка не брала участі у справі, стверджувало, що судові рішення ухвалені у цивільній справі № 490/3352/20, стосуються майнових прав та інтересів заявника.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Аналіз наведеної процесуальної норми свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. У разі, якщо доводи заявника про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Таким чином, у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, з посиланням на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішені питання про її права та інтереси, апеляційному суду належить відкрити апеляційне провадження та за результатами розгляду апеляційної скарги, у разі з`ясування, що оскаржуваним судовим рішенням питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Аналогічні висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18), постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 2-4211/09 (провадження

№ 61-15860св19), від 18 березня 2020 року у справі 2207/622/2012 (провадження № 61-15149св19), від 02 грудня 2020 року у справі

№ 758/12881/17 (провадження № 61-16538св19), від 09 грудня 2020 року у справі № 703/4637/15-ц (провадження № 61-13319св20).

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000», апеляційний суд наведеного не врахував та не в повній мірі дотримався положень статей 352, 357, 358

ЦПК України.

Вказавши на те, що оскаржуваними судовими рішеннями суду першої інстанції права ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000» не порушено, апеляційний суд фактично надав оцінку доводам апеляційної скарги по суті, що можливо лише у межах відкритого апеляційного провадження, з дослідженням обставин справи та оцінкою доказів ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000» на підтвердження чи спростування доводів про порушення його прав оскаржуваними судовими рішеннями.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційної скаргою

ТОВ «КОНКОРДПЛАСТ 2000».

Оскільки справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, передбачені частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРДПЛАСТ 2000» задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 30 червня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРДПЛАСТ 2000» на ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 червня

2020 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович