Справа № 183/7765/15
Провадження № 2/201/2861/2020
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Кисельової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Криворучко Наталії Вікторівни про заміну неналежного відповідача та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про витребування майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла цивільна справа №183/7765/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про витребування майна та визнання права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, означена справа передана поставною Верховного Суду від 05.02.2020р. по справі № 183/7765/15 (провадження № 61-18542св19) на новий розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 і скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2019р. і постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 01.10.2019р. в частині витребування майна та визнання права власності.

Однак, не дивлячись на те, що справа була передана на новий розгляд саме до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а Верховним Судом рішення судів першої і другої інстанцій скасовані не через недотримання правил підсудності, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2020р. справа передана за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

Оскільки відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана, ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 14 серпня 2020 року прийнято справу до розгляду, відкрито провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 14 вересня 2020 року.

14 вересня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Криворучко Н.В. (діє на підставі договору (угоди) № 010317/1-ЦПК про надання адвокатських (юридичних) послуг від 01 березня 2017 року та ордеру серії АЕ № 1015874 від 12 лютого 2020 року а.с. 118 122, том 10) звернулася із клопотанням, в якому просила замінити первісного відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем - Приватним підприємством «Мілітарі» та зупинити провадження у цій справі до винесення ухвали Господарським судом Запорізької області за результатами розгляду віндикаційного позову ОСОБА_1 до ПП «Мілітарі`про витребування майна та визнання права власності.

В обґрунтування заявленого представник позивача вказує на те, що за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно останньою особою, за якою зареєстроване право власності на спірну квартиру був ОСОБА_4 , який придбав квартиру на аукціоні в рамках справи про банкрутство ПП «Мілітарі».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.05.2020р. частково задоволені вимоги ОСОБА_1 , визнано недійсними результати аукціону, що відбувся 29.07.2019р. на Правобережній товарній біржі з продажу майна ПП «Мілітарі», а саме лоту № 1 цілісного майнового комплексу, що в цілому складається з: квартири АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 ; визнано недійним договір купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні, а саме квартири АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , укладений між ПП «Мілітарі» та ОСОБА_4 ; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , посвідчене 30.07.2019р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж О.А. та зареєстроване в реєстрі за № 418.

Не дивлячись на те, на даний момент у Державному реєстрі речових прав міститься інформація про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру, у зв`язку із скасуванням правовстановлюючих документів, на підставі яких він придбав об`єкт нерухомості, останній не є власником цього майна.

Наслідком визнання результатів аукціону недійсним та визнання, укладеного з переможцем торгів договору купівлі-продажу недійсним є повернення покупця та продавця до первісного стану тобто реституція як спосіб захисту, що характерно для зобов`язальних відносин тобто повернення проданого майна до ліквідаційної маси ПП «Мілітарі».

Представник позивача ОСОБА_5 у поданому клопотанні просила провести судове засідання, призначене на 14 вересня 2020 року, без її участі.

14 вересня 2020 року відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи (а.с. 160 том 10), з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання в частині заміни відповідача належним, а також про необхідність направлення справи за підсудністю, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 ЦПК України про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Так, в провадженні суду знаходиться цивільна справа № 183/7765/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про витребування майна та визнання права власності.

Позовними вимогами є: витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_4 та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідачем по справі є ОСОБА_2 , який на момент звернення ОСОБА_1 до суду був останнім власником спірної квартири.

Однак, під час розгляду справи № 183/7765/15, відбувалося неодноразове відчуження квартири АДРЕСА_4 .

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно останнім власником спірної квартири був ОСОБА_4 , який придбав квартиру на аукціоні в рамках справи про банкрутство ПП «Мілітарі» № 908/976/19 (908/1599/20) (а.с. 109 111 том 10).

За даними Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що у провадженні Господарського суду Запорізької області дійсно знаходиться справа № 908/976/19 про банкрутство ПП «Мілітарі» (, адреса: 69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Правди, будинок 55). Постановою Господарського суду Запорізької області від 13.06.2019 в порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» Приватне підприємство Мілітарі визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2019р. ОСОБА_1 залучено до участі у справі № 908/976/19 про банкрутство ПП «Мілітарі» в якості учасника у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.05.2020р. частково задоволено вимоги ОСОБА_1 , а саме:

- визнано недійсними результати аукціону, що відбувся 29.07.2019р. на Правобережній товарній біржі (; 51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Свободи, 35-С) з продажу майна ПП «Мілітарі» (; 69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Правди, будинок 55), а саме лоту № 1 цілісного майнового комплексу, що в цілому складається з: квартири АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 ;

- визнано недійним договір купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні, а саме квартири АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , укладений між ПП «Мілітарі» (; 69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Правди, будинок 55) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_5 );

- визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , посвідчене 30.07.2019р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж О.А. та зареєстроване в реєстрі за № 418 (а.с. 112 117 том 10).

П. 1 ч. 1 ст. 27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Наведеною нормою законодавець врегулював правову ситуацію, коли відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не відповідають наявним чинним та нескасованим правовстановлюючим документам, на підставі яких проведені реєстраційні дії та які мають пріоритет над записами, що містяться у Державному реєстрі.

Відповідна правова позиція міститься у постанові КГС ВС від 24 січня 2020 року № 910/10987/18.

У Державному реєстрі речових прав наявна інформація про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру, у зв`язку із скасуванням правовстановлюючих документів, на підставі яких він придбав об`єкт нерухомості, останній не є його власником.

Однак наслідком визнання результатів аукціону недійсним та визнання, укладеного з переможцем торгів договору купівлі-продажу недійсним є повернення покупця та продавця до первісного стану тобто реституція як спосіб захисту, що характерно для зобов`язальних відносин тобто повернення проданого майна до ліквідаційної маси ПП «Мілітарі».

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що слід замінити відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ПП «Мілітарі».

Окрім того, за даними Єдиного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.07.2020р. по справі № 908/976/19 (908/1599/20) був прийнятий до розгляду позов ОСОБА_1 до відповідача ПП «Мілітарі» про витребування майна та визнання права власності у справі №908/1599/20, відкрито провадження у справі в межах справи № 908/976/19, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, було призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.09.2020р. розгляд справи відкладено на 13.10.2020р.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У ч. 3 ст. 3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність 21.10.2019р. у зв`язку з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства (№2597-УІІІ в редакції від 21.10.2019р.) (ч. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Дана позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року по справі №607/6254/15-ц (провадження №14-404цс19).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює побідні спірні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки приписи ЦПК України не містять регулювання питання щодо передачі цивільної справи за предметною підсудністю, однак суд враховує, що дана категорія справ розглядається господарськими судами та спірне нерухоме майно повернулось до ліквідаційної маси ПП «Мілітарі», відносно якого здійснюється провадження у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «Мілітарі», третя особа ОСОБА_3 про витребування майна та визнання права власності, передати за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Питання щодо зупинення провадження по справі судом не вирішувалося, оскільки встановлено, що справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська та вирішено питання про її направлення за підвідомчістю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 31, 51 ЦПК України, ч.ч. 2, 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Криворучко Наталії Вікторівни про заміну неналежного відповідача та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про витребування майна та визнання права власності - задовольнити частково.

Замінити первісного відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем - Приватним підприємством «Мілітарі» (, адреса: 69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Правди, будинок 55).

В задоволенні іншої частини вимог клопотання - відмовити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Мілітарі», третя особа ОСОБА_3 про витребування майна та визнання права власності, передати за підсудністю до Господарського суду Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4) для розгляду в межах справи № 908/976/19 про банкрутство Приватного підприємства «Мілітарі».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Наумова