Провадження № 22-ц/4808/1290/20
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 , представника стягувача Петришина П.М., представника Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Стельмаха С.Л., державного виконавця Грейди Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Релігійна громада «Покрови Богородиці Діви» Київського Патріархату, державний виконавець Грейда Богдан Іванович Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на дії державного виконавця, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Бородовським С.О. 13 серпня 2020 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася із скаргою на дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грейди Б.І., заінтересовані особи ОСОБА_3 , Релігійна громада «Покрови Богородиці Діви» Київського Патріархату.

В обґрунтування скарги зазначено, що постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Грейди Б.І. від 25.04.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 58988259 по виконанню виконавчого листа № 344/13947/18 від 25.02.2019 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Релігійної громади «Покрови Богородиці Діви» Київського Патріархату боргу за договором позики в розмірі 6400,00 доларів США, що становить 174976,00 грн.

Постановою цього ж державного виконавця від 24.09.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 60136559 по виконанню виконавчого листа № 344/12952/17 від 25.01.2019 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в розмірі 4602500,00 грн.

Зазначені виконавчі провадження 19.12.2019 об`єднані у зведене виконавче провадження ВП № 60918190.

Постановою державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 17.09.2019 описано та накладено арешт на нежитлове приміщення магазину № 2 (літ. А), загальною площею 122,9 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця від 19.12.2019 призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав».

Згідно звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» від 21.01.2020, вартість нежитлового приміщення магазину, загальною площею 122,9 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2, складає 1928490,00 грн.

21.02.2019 державним виконавцем передано на реалізацію вказане вище нежитлове приміщення.

Дії державного виконавця щодо опису, арешту та передачі нежитлового приміщення магазину на реалізацію вважає незаконними, виходячи з наступного.

21 лютого 2020 року на адресу державного виконавця було направлено готівкову валюту в сумі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) доларів. Після отримання іноземної валюти державний виконавець не здійснив її реалізацію та не направив кошти на погашення заборгованості перед стягувачами.

Згідно листа ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (іпотекодержатель) від 10.10.2019 № 2/2019/10/933 заборгованість ОСОБА_2 складає 131325,84 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 21.01.2020 складає 3185006,20 грн та 39084,48 грн. А вартість нежитлового приміщення магазину, загальною площею 122,9 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2, згідно звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» від 21.01.2020 складає 1928490,00 грн. Тобто заборгованість боржника перед ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» значно перевищує вартість нерухомого майно.

Таким чином, державним виконавцем Грейдою Б.І. порушено вимоги ст.ст. 48, 51 Закону України «Про виконавче провадження», які передбачають першочергове звернення стягнення на валютні цінності, а також заборону здійснювати опис, арешт і реалізацію майна, якщо заборгованість іпотекодержателя перевищує вартість нерухомого майна.

Щодо дій державного виконавця, пов`язаних з проведенням оцінки зазначено про те, що звіт про незалежну оцінку майна ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» від 21.01.2020 проведено із застосуванням лише одного методу оцінки порівняльний підхід, що вплинуло на недостовірність даних. Крім того, при застосуванні даного методу не було підібрано приміщення, подібні до того, яке оцінювалось, оскільки з характеристики об`єктів, що зазначені в звіті неможливо визначити жодної ідентифікуючої ознаки приміщень, зокрема щодо їх площі, стану, внутрішнього ремонту тощо. У той же час, згідно звіту, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою ОСОБА_4 на замовлення приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В., вартість даного нежитлового приміщення магазину складає 2 397 580,00 грн, що значно перевищує вартість, зазначену у звіті ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав».

З урахуванням викладеного просила визнати неправомірними дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Грейди Богдана Івановича щодо опису, арешту та передачі на реалізацію нежитлового приміщення магазину, загальною площею 122,9 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2, а також щодо проведення його оцінки; визнати такою, що не підлягає застосуванню оцінку в формі письмового звіту про оцінку майна та висновок про ринкову вартість майна (нежитлового приміщення магазину, загальною площею 122,9 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2) від 21 січня 2020 року, проведеного ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» (а.с. 75-78).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2020 року в задоволенні скарги відмовлено (а.с.131-135).

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вважає її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Доводи апелянта аналогічні тим, які зазначені в скарзі і зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано вимоги ст.ст. 48, 51 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких державний виконавець в першу чергу зобов`язаний звернути стягнення на валютні цінності боржника і не має права здійснювати опис, арешт, реалізацію майна, якщо заборгованість іпотекодержателя перевищує вартість нерухомого майна. Крім того, при визначенні вартості нежитлового приміщення магазину, загальною площею 122,9 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2 було допущено низку порушень, що не узгоджується з вимогами Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1440, якою затверджено Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», що також залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі (а.с.152-155).

У відзиві на апеляційну скаргу, державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Грейда Б.І., зазначив, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає безпідставною і необґрунтованою. Вказує на те, що постановою від 19.12.2019 об`єднано виконавчі провадження ВП № 58988259 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Релігійної громади «Покрови Богородиці Діви» Київського Патріархату боргу за договором позики в розмірі 6400,00 доларів США що становить 174976,00 грн. та ВП № 60136559 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в розмірі 4602500,00 грн. До зведеного провадження також приєднано інші виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 . 25.02.2020 Івано-Франківським МВ ДВС отримано заяву ОСОБА_2 , до якої долучена купюра номіналом 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) доларів резервованих банком Зімбабве, серія та номер: АК9240193. Цього ж дня державним виконавцем МВ ДВС складено акт про вилучення готівки та винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника і передано дану купюру на зберігання філії ДП «Сетам». Із загальнодоступних джерел, а саме пошукової системи «Google» було встановлено, що дана купюра не перебуває у грошовому обігу. Проте для офіційного підтвердження грошової цінності і перебування грошової купюри в обігу державний виконавець наступного дня звернувся із відповідним запитом до Національного банку України. Згідно відповіді НБУ від 07.04.2020 банкноти зімбабвійського долара залишались законним засобом платежу на території Зімбабве до 30.06.2009. А долучена копія купюри є копією чека на пред`явника Резервного банку Зімбабве номіналом 50 мільйонів доларів, який діяв з 02.04.2008 до 30.06.2008. Вважає, що відсутні порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо черговості звернення стягнення на майно боржника.

Крім того, зазначено про те, що звітом про незалежну оцінку майна від 21.01.2020, здійсненим ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» вартість нежитлового приміщення магазину, загальною площею 122,9 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2, складає 1928490,00 грн. При цьому, дана ціна є початковою (стартовою) для реалізації майна і може збільшуватися під час проведення торгів. Тому немає підстав вважати, що майно буде реалізоване саме за цією ціною, а не більшою. Звертає увагу на те, що листом ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (іпотекодержатель) спірного нежитлового приміщення від 10.10.2019 № 2/2019/10/993 надало згоду на реалізацію майна, що перебуває в його заставі. Отже, права заставодержателя, кредиторів та боржника не є порушеними. Також вказує на те, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності винні в порушенні законодавства про оціночну діяльність несуть відповідальність згідно із законом. ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, ліцензію та включене до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а тому державний виконавець не може нести відповідальність за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 (а.с.164-166).

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, голова Релігійної громади «Покрови Богородиці Діви» Київського патріархату отець ОСОБА_5 у відзиві зазначає, що апеляційну скаргу вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує на те, що у зв`язку з відсутністю у апелянта коштів, цінностей та будь-якого майна, достатніх для задоволення вимог стягувачів, державним виконавцем було розпочато звернення стягнення на предмет іпотеки. Долучена ОСОБА_2 до її заяви купюра зімбабвійського долара не має жодної цінності, оскільки вилучена з обігу в 2009 році, а тому державний виконавець правомірно не зарахував дану купюру в рахунок погашення заборгованості. Звертає увагу на те, що у матеріалах виконавчого провадження наявна письмова згода заставодержателя ТОВ «ФК «Форінт» на реалізацію предмета іпотеки, що узгоджується з вимогами ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, вказує на безпідставність доводів апелянта щодо заниження ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» вартості майна, які спростовуються проведеними в рамках зведеного виконавчого провадження реальними електронними торгами в системі СЕТАМ з допуском до них необмеженого кола осіб, за результатами яких майно придбане за стартовою ціною 1 928 490,00 грн. Просить врахувати висновки, викладені ВСУ у постанові по справі № 914/881/17, згідно яких звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. Виходячи з висновку ВСУ, вимоги ОСОБА_2 щодо оскарження звіту про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають. Крім того, оскаржуючи звіт про оцінку майна, ОСОБА_2 не зазначає про те, яким чином дії вчинені державним виконавцем та ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» щодо визначення вартості описаного та арештованого майна порушують її законні права та інтереси. Звертає увагу на те, що за зверненням ОСОБА_2 ТОВ «ТРЕНДИНГ» також виготовлявся висновок щодо вартості нежитлового приміщення магазину, загальною площею 122,9 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2, згідно якого станом на 20.03.2020 вартість вказаного вище приміщення становить 170 000,00 грн. Таким чином, вартість майна, визначена ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» в розмірі 1 928 490,00 грн є значно вищою від вартості, визначеної на замовлення ОСОБА_2 ТОВ «ТРЕНДИНГ», а тому не може порушувати права та законні інтереси останньої. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін (а.с.187-192).

Інші учасники справи правом на подання відзиву не скористались, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилася заінтересована особа ОСОБА_3 , про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у спосіб направлення судової повістки рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 , представника стягувача Петришина П.М., представника Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Стельмаха С.Л., державного виконавця Грейди Б.І., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Грейди Б.І. від 25.04.2019 (ВП № 58988259) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 344/13947/18, виданого Івано-Франківським міським судом 25.02.2019 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Релігійної громади «Покрови Богородиці Діви» Київського Патріархату суми боргу за договором позики в розмірі 6400 доларів США, що становить 174 976 грн. (а.с.79).

Постановою цього ж державного виконавця від 24.09.2019 (ВП № 60136559) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 344/12952/17, виданого Івано-Франківським міським судом 25.01.2019 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 4602500 грн заборгованості за договором позики від 27.02.2017 (а.с.80).

17.09.2019 державний виконавець Грейда Б.І. в межах ВП № 58988259 постановив описати на накласти арешт на майно: нежитлове приміщення магазину № 2, позначене літ. «А», загальною площею 122,9 кв.м., розташоване на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.81).

Згідно листа представника ТОВ «ФК «Форінт» від 10.10.2019 вих. № 2/2019/10/993, наданого у відповідь на вимогу державного виконавця, товариство надало дозвіл на реалізацію шляхом електронних торгів в межах виконавчих проваджень, боржником у яких виступає ОСОБА_2 , зазначеного вище нежитлового приміщення магазину, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та перебуває в іпотеці ТОВ «ФК «Форінт» (а.с.84).

Постановою державного виконавця від 19.12.2019 в межах ВП № 58988259 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав (а.с.83,180).

Постановою державного виконавця від 19.12.2019 об`єднано виконавчі провадження № 58988259 та № 60136559 у зведене виконавче провадження № 60918190. В подальшому до зведеного виконавчого провадження приєднано й інші виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 (а.с 82, 167-175).

Згідно висновку ТОВ «Професійна оцінка майна та майнових прав» ринкова вартість нежитлового приміщення магазину № 2 (літ. А), загальною площею 122,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 2 становить 1 928 490,00 грн (один мільйон дев`ятсот двадцять вісім тисяч чотириста дев`яносто гривень). Дата оцінки 21 січня 2020 року (а.с.85, зворот, а.с.182).

25.02.2020 за вх. № 18289 Івано-Франківським МВ ДВС отримано заяву ОСОБА_2 , до якої долучена купюра номіналом 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) доларів резервованих банком Зімбабве, серія та номер: АК9240193. У заяві ОСОБА_2 просила скласти акт вилучення іноземної готівкової валюти, не пізніше наступного робочого дня з отримання заяви готівкову валюту зарахувати на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, після погашення заборгованості та витрат виконавчого провадження, залишок коштів повернути на її рахунок (а.с.88, 176).

26 лютого 2020 року державний виконавець Б. Грейда звернувся із вимогою до Національного банку України, в якій просив повідомити чи перебуває валюта, долучена ОСОБА_2 до її заяви у грошовому обігу і її курс відносно державної валюти України (а.с.121,178).

Згідно відповіді НБУ від 07.04.2020 банкноти зімбабвійського долара залишались законним засобом платежу на території Зімбабве до 30.06.2009. А долучена копія купюри є копією чека на пред`явника Резервного банку Зімбабве номіналом 50 мільйонів доларів, який діяв з 02.04.2008 до 30.06.2008 (а.с.122, 179).

Згідно протоколу № 502229 проведення електронних торгів, торги відбулися 16.09.2020, переможець торгів ОСОБА_6 , найменування майна - нежитлове приміщення магазину № 2 (літ. А), загальною площею 122,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стартова ціна 1 928 490,00 грн, ціна продажу 1 928 490,00 грн.

Судом апеляційної інстанції витребувано з Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зведене виконавче провадження №58988259 для огляду в судовому засіданні. Окремі матеріали виконавчого провадження долучено судом до матеріалів справи. Згідно наданих матеріалів судом встановлено, що державним виконавцем 25.04.2019 в межах виконання виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2 , скеровано запити до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб (результат обробки запиту юридичну особу ліквідовано (припинено) / фізичну особу-підприємця припинено), до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи (результат обробки запиту інформацію не знайдено). 28.05.2019 також скеровано запит щодо перевірки наявності зареєстрованих за ОСОБА_2 транспортних засобів, результат обробки запиту транспортні засоби відсутні. Зазначені запити повторно скеровувались державним виконавцем до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України 16 липня 2019 року та 14 грудня 2020 року, результати обробки запитів незмінні.

Представник апелянта ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні подав звіт СОД ФОП ОСОБА_4 про незалежну оцінку нежитлового приміщення магазину № 2, що за адресою: АДРЕСА_1 , який долучено до матеріалів справи та із якого встановлено, що вартість зазначеного нежитлового приміщення, власником якого є ОСОБА_2 , складає 2 397 580 грн. Замовником зазначеного звіту є приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий Олег Васильович.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що заявником не представлено належних та допустимих доказів порушення її прав діями державного виконавця, державним виконавцем під час виконання рішення суду дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» та здійснено оцінку майна з дотриманням вимог законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено процедуру звернення стягнення на заставлене майно, відповідно до вказаної статті для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Матеріалами виконавчого провадження, які долучені до матеріалів справи, підтверджено відсутність у боржника ОСОБА_2 коштів у національній та іноземній валютах, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках у банках та інших фінансових установах, а також транспортних засобів, а тому державним виконавцем правомірно звернено стягнення за наявності письмової згоди іпотекодержателя на належне на праві власності боржнику нежитлове приміщення магазину № 2, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апелянта про те, що державним виконавцем не здійснено реалізацію готівкової валюти в сумі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів доларів), яка подана нею разом із заявою на адресу МВ ДВС та не направлено кошти на погашення заборгованості перед стягувачами не заслуговують на увагу, так як купюра, долучена апелянтом до її заяви, є копією чека на пред`явника Резервного банку Зімбабве номіналом 50 мільйонів доларів, який діяв з 02.04.2008 до 30.06.2008. Згідно відповіді НБУ зімбабвійський долар був законним засобом платежу на території Зімбабве до 30.06.2009, а тому звернення стягнення на майно, яке вилучено з обігу є неможливим. За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо правомірності дій державного виконавця з приводу опису, арешту та передачі на реалізацію належного боржнику нежитлового приміщення магазину.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу відмови у визнанні неправомірними дій державного виконавця щодо проведення оцінки спірного нежитлового приміщення магазину та визнання оцінки у формі письмового звіту про оцінку майна та висновку про ринкову вартість майна такою, що не підлягає застосування.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»

Згідно з частиною 4 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків, у той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду, а тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

Відмовляючи в задоволені скарги, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна (призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна) відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України». Скаржником не надано жодних доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна, а також доказів неправомірності самої оцінки. Наявність висновку іншого оцінювача щодо визначення вартості одного й того ж об`єкта нерухомого майна, виготовленого в інший період на замовлення приватного виконавця в рамках виконання іншого виконавчого провадження таким доказом не являється. При цьому, зазначена у звіті про оцінку майна вартість об`єкта нерухомого майна згідно із вимогами Закону України «Про виконавче провадження» є початковою ціною продажу нерухомого майна і може бути збільшена за наявності кількох учасників електронних торгів, які беруть участь в них і запропонували більшу цінову пропозицію.

Згідно з правилами частин першої та третьої статті 62 Закону № 606-XIV (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Оскільки право на нерухоме майно вже оформлено на стягувача, то ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням стягувача, державного виконавця і переможця торгів як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Оскільки предметом розгляду справи за скаргою ОСОБА_2 були дії державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, що є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення цією особою позову.

Така позиція викладена Постанова ВП ВС від 04.07.2018 по справі № 1421/5229/12-ц.

Інші доводи апеляційної скарги також на увагу не заслуговують і висновків суду першої інстанції не спростовують.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, правильна по суті, тому підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської від 13 серпня 2020 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 29 грудня 2020 року.