Дата документу 22.12.2020 Справа № 310/9697/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/9697/19 Головуючий у 1 інстанції: Прінь І.П.
Провадження № 22-ц/807/3335/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що між нею та відповідачем 26 липня 2000 року укладено шлюб, від якого сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 вказувала, що у шлюбі сторони прожили 18 років, проте з 2019 року проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Вважає подальше спільне проживання та зберігання шлюбу неможливим.

З огляду на наведене, ОСОБА_2 просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , який був в зареєстрований 26 липня 2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 292 та стягнути судові витрати з відповідача.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2020 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , зареєстрований 26 липня 2000 року відділом РАГС Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис №292. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 768,40 грн.

На вказане рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2020 року, та передати справу на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ним подавався відзив з запереченнями проти позовних вимог, оскільки, на його думку, рішення про розірвання шлюбу позивачем прийнято під впливом тяжкої хвороби. Незважаючи на це, суд першої інстанції при ухваленні рішення не оцінив психологічний стан позивача, зокрема, шляхом зобов`язання її особистої присутності у судових засіданнях. Крім того, суд відхилив письмові докази про хворобу ОСОБА_2 , що були надані у судовому засіданні її матір`ю ОСОБА_4 , яка теж категорично висловилася проти розірванні шлюбу. Також, в обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції було встановлено необґрунтовано малий строк на примирення 3 місяці, що не дало можливості відповідачу примиритися та зберегти сім`ю.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалась.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (після одруження - ОСОБА_6 ) Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області зареєстровано шлюб за актовим записом № 292 (а.с. 4).

Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2019 року і з цього ж часу сторони проживають окремо, позивач не бажає відновлювати сімейно-шлюбні відносини. Примирення між подружжям не можливе.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який відповідає обставинам по справі і вимогам діючого законодавства.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до вимог ст.111, ст.112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Встановлено, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 березня 2020 року сторонам по справі надавався строк для примирення терміном 3 місяці (а.с. 67-68).

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що він категорично заперечує проти задоволення позову, оскільки бажає зберегти сім`ю, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, так як примушення жінки до збереження шлюбу є порушенням її права на особисту свободу. Окрім того, судом першої інстанції вжито передбачених законом заходів щодо збереження сім`ї - сторонам наданий строк для примирення, проте сторони, зважаючи на свій вік, життєвий досвід не змогли скористатися такою можливістю.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не зобов`язав ОСОБА_2 бути присутньою у судових засіданнях, що позбавило можливості суду першої інстанції оцінити її психологічний стан та намір розірвати шлюб, перевірені судом апеляційної інстанції, та не знайшли свого підтвердження.

Так, у судовому засіданні, 24 грудня 2020 року, яке було проведено в режимі відео конференції, ОСОБА_2 повідомила що примирення із відповідачем вона не бажає, а подальше збереження сім`ї вважає неможливим, тобто підтвердила свій намір розірвати шлюб з відповідачем.

З урахуванням вищевикладеного апеляційний суду вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2020 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 28 грудня 2020 року.

Головуючий:

Судді: