РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія Універсальна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Філія - Рівненське обласне управління Публічного Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення суми страхового відшкодування, -

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія Універсальна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Філія - Рівненське обласне управління Публічного Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення суми страхового відшкодування.

В обгрунутвання позовних вимог вказує те, що 16 квітня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір добровільного страхування наземного транспорту №3140/222/000006 від 16 квітня 2019 року, предметом якого є майнові права Страхувальника (позивача), що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належного йому на праві приватної власності транспортного засобу Toyota RAV-4 HYBRID, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

06 березня 2020 року стався страховий випадок, а саме близько 11 год. 28 хв. позивач залишив на стоянці в дворі будинку №2а по вул. 16 Липня у м. Рівне вказаний застрахований транспортний засіб, а повернувшись до свого авто через пів години ним було виявлено пошкодження транспортного засобу.

В цей же день, негайно, після виявлення пошкоджень він об 11 год. 59 хв. звернувся на гарячу лінію відповідача за номером телефону, зазначеним у Договорі № з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку.

Відповідно до вимог п. 30.7.8. Договору (протягом 5 діб) 10 березня 2020 року позивачем було подано до страхової компанії заяву встановленої форми про подію, яка сталася, про сплату страхового відшкодування згідно умов Договору.

25 березня 2020 року відповідачем було прийнято рішення про не визнання заявленого випадку страховим та відмовлено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на ту обставину, що позивач не повідомив відповідача з місця настання події за телефоном 0 800 500 381, а також, що вказані в заяві пошкодження мають накопичувальний характер та виникли в різний час та за різних обставин.

Не погодившись з доводами ним на адресу відповідача було направлено претензію на вказане рішення, відповідно до якої було надано доводи на спростування причин відмови у виплаті страхового випадку. Зокрема, позивач покликається на ті обставини, що відповідачу було надано докази його звернення на гарячу лінію 0 800 500 381 з повідомленням про пошкодження автомобіля, а саме об 11 год. 59 хв. 06.04.2020 року, а не о 12 год. 05 хв., як зазначає відповідач, і тривалість розмови була 5 хв. 11 сек., про що свідчить роздруківка мобільного оператора «Київстар».

Але вказана його претензія була залишена відповідачем без уваги, а відтак він вважає, що рішення відповідача про не визнання заявленого випадку страховим та відмову у виплаті страхового відшкодування таким, яке не ґрунтується на Договорі, необґрунтованим, безпідставним та таким, яке порушує законні його майнові права.

17.08.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачем не було повідомлено правоохоронні органи про факт ДТП і вказані обставини не зафіксовані працівниками поліції. Крім того, зазначає, що відсутні докази того, що вигодонабувач ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовився від пред`явлення позову або ж уповноважив позивача на отримання страхового відшкодування. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник адвокат Жуковський О.В. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Філія - Рівненське обласне управління Публічного Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України" в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. 06.11.2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником подано заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги стосуються позивача як страхувальника та ПАТ «СК «Універсальна» як страховика та не впливають на права та обов`язки АТ «Ощадбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 06 березня 2020 року в дворі будинку № 2а по вул. 16 Липня у м. Рівне позивачем було виявлено пошкодження транспортного засобу Toyota RAV-4 HYBRID, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Власником транспортного засобу Toyota RAV-4 HYBRID, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Також судом встановлено, та сторонами не заперечується, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент події була застрахована згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 16.04.2019р. №3140/222/000006 в ПрАТ «Страхова компанієя «Універсальна».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що на момент події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 860 836,00 грн., франшиза (5%) 4 354,18 грн.

06.03.2019 року об 11 год. 59 хв. позивач відразу звернувся з повідомленням на гарячу лінію відповідача за номером телефону, зазначеним у Договорі ( НОМЕР_3 ) з повідомленням про подію, яка сталася.

Посилання відповідача на несвоєчасне повідомлення позивача з місця події суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються роздруківкою компанії «Київстар».

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

10.03.2020 року позивач подав до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» заяву встановленої форми про подію, яка сталася, про сплату страхового відшкодування згідно умов Договору.

11.03.2020 року ФОП, аварійним комісаром ОСОБА_3 на підставі заяви позивача від 06.03.2020 року складено дослідження аварійного комісара №АК-0603-Д щодо належності наявних механічних пошкоджень на автомобілі Toyota RAV-4 HYBRID, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Комісією було виявлено, що пошкодження передньої та задньої частини, ймовірно здійснено невідомою особою (особами) в день їх виявлення власником автомобіля, тобто 06 березня 2020 року, в час та обставин зазначений в поясненні ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що дослідження аварійного комісара №АК-0603-Д від 11.03.2020 року складено аварійним комісаром ОСОБА_3 , що має кваліфікаційне свідоцтво аварійного комісара АК-ПК-ТЗ № 3354 від 16.03.2017 року, оцінювачем ОСОБА_4 , свідоцтво оцінювача МФ № 5889 від 05.04.2008 року, видане Фондом Держмайна України, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №7550-ПК від 21.02.2020 року, який має освіту технічну вищу, стаж роботи за спеціальністю з 2008 року.

У матеріалах дослідження аварійного комісара також наявний протокол огляду транспортного засобу від 06.03.2020 року, складеним експертом (оцінювачем) ОСОБА_4 в м. Рівне по вул. Млинівська, 18, СТО «Агат Авто», а також рахунок-фактура № АА00000704 від 06.03.2020 року, видана ТОВ «Агат Авто», згідно якої вартість робіт і матеріалів по усуненню пошкоджень становить 30 044,93 грн.

Заперечення відповідача щодо неправомірних дій комісії щодо огляду та дослідження автомобіля в матеріалах справи відсутні.

Також судом встановлено, що у матеріалах справи наявна претензія позивача від 23.04.2020 року з додатками, яка підтверджує факт звернення до страховика з проханням виплатити страхове відшкодування, у задоволенні якої було відмовлено.

Таким чином, покликання відповідача у рішенні про відмову у виплаті страхового відшкодування від 25.03.2020 року з мотивів неповідомлення позивача з місця події, а також що заявлені пошкодження мають накопичувальний характер та виконані в різний час та за різних обставин, судом до уваги не приймаються, оскільки відповідачем не доведене в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України.

Як наслідок суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання страхового відшкодування від страховика (ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна»).

За таких обставин, на думку суду, вимога позивача про стягнення з відповідача 30 044,93 грн. підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 25 690,75 грн. різниця між вартістю робіт і матеріалів по усуненню пошкоджень транспортного засобу до (30 044,93 грн.) за вирахуванням франшизи (4 354,18 грн.).

Щодо доводів відповідача про вигодонабувача ПАТ «Державний ощадний банк України» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3140/222/000006 від 16 квітня 2019 року суд зазначає наступне.

Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі №6-2112цс16 від 14.06.2017 року (виплата страхового відшкодування внаслідок пожежі) було висвітлено правовий висновок у подібних правовідносинах, а саме статей 636, 979, 985 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 3, 16 Закону України «Про страхування».

Так, Верховний Суд зазначив, що відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно зі ст. 16 цього Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом ст. 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Таким породженням прав є укладання договору на користь третьої особи.

Згідно із ч. 2 ст. 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Аналогічне положення закріплене ст. 3 Закону України «Про страхування».

Особливість правового стану вигодонабувача (третьої особи, на користь якої укладено договір страхування) полягає в тому, що йому належить право вимагати від страховика виконання обов`язків за укладеним договором.

При цьому відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 636 ЦК України якщо третя особа (вигодонабувач) відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може вимагати виконання договору на користь третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Судом встановлено, що предметом договору страхування у цій справі є майнові інтереси страхувальника щодо володіння, розпорядження та користування транспортним засобом, яке є предметом застави, а тому страхувальник є зацікавленою особою у збереженні цього майна не тільки як його власник, а й як особа, яка забезпечує цим майном виконання укладеного кредитного договору, оскільки предмет застави не повинен зазнавати зменшення вартості.

Судом встановлено, що умовами договору страхування сторони узгодили обов`язок страховика при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику і/або вигодонабувачу (банку), а тому доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на вимогу відшкодування на свою користь суперечать зазначеним нормам матеріального права та обставинам справи.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 30.09.2020 року вигодонабувач Філія - Рівненське обласне управління Публічного Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України" був залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, який не висловив бажання вступити у справу із самостійними вимогами, такі заяви у матеріалах справи відсутні, а тому доводи відповідача є неспроможними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 511, 636, 979, 985, 988, 990 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 6, 8, 9, 12, 16, 22, 29, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія Універсальна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Філія - Рівненське обласне управління Публічного Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення суми страхового відшкодування задоволити частково.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія Універсальна» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9, код ЄДРПОУ - 20113829) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 25 690 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто) гривень 75 копійок страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія Універсальна» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9, код ЄДРПОУ - 20113829) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук