Справа № 450/2601/20 Провадження № 2/450/1502/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ОСОБА_3 , представника відповідача Квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова Безушко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова

про (предмет позову): визнати безпідставною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 26.03.2019р. № 1527 щодо передачі у власність квартири адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 26,8кв.м.та зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова оформити приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ,

підстава позову (позиція позивачів): 6 грудня 1982 року їх сім`ї виконавчим комітетом Пустомитівської районної ради народних депутатів від 09.03.1982 року, був виданий ордер на право зайняття двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 . З того часу вони проживають у даній квартирі постійно разом з своєю донькою. Вони мали намір здійснити приватизацію вищезазначеної квартири, та з цього приводу 06.03.2019 р. звернулися до КЕВ м. Львова, і після даного звернення їм стало відомо, що квартира має статус службового житла , а тому не може бути обєктом приватизації. У своїй відмові відповідач ставить під сумнів ордер, виданий позивачам на займану квартиру та розпорядження № 118 від 09.03.1982 року. В силу вище зазначених причин вони не можуть скористатися своїм правом на приватизацію житла, в якому проживають, тому змушені звернутися до суду.

позиція відповідача: позовні вимоги не заперечили.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

30.09.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

6 грудня 1982 року виданий ордер № 229 на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер виданий на основі рішення Виконавчого комітету Пустомитівської районної Ради народних депутатів від 09 березня 1982 року № 118.

Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 239 від 05 березня 2020 року стверджується, що у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка належить Міністерству оборони України, зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 , його дружини ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_4 .

Відповіддю КЕВ м. Львова № 1527 від 26 березня 2019 року, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні заяви щодо зняття з обліку службового житла квартири АДРЕСА_3 . Відмова мотивована тим, шо відповідач ставить під сумнів ордер, виданий на займану квартиру та розпорядження № НОМЕР_1 від 09.03.1982 року, а також не відповідає вимогам чинного законодавства факт реєстрації у займаній квартирі з 07.02.1989 року, при тому що згідно п. 69 розділу ІV «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Українській РСР» ордер дійсний протягом 30 днів.

Стосовно відмови у задоволенні заяви КЕВ м. Львова № 1527 від 26 березня 2019 року суд зазначає наступне:

Ордер № 229 від 1982 року видавався виконавчим комітетом Пустомитівської районної ради народних депутатів. У числі сім`ї на звороті ордера зазначений син ОСОБА_5 , 1987 року народження. Проте така обставина не впливає на юридичну силу ордера, його дійсність ніким не оспорювалася та не підлягає розумним сумнівам.

Ордер виданий на підставі розпорядження № 118-Р, а не № 118. Відтак аргументи КЕВ м. Львова базуються не на тому розпорядженні, на підставі якого, виданий ордер. Тому мова йде про різні розпорядження, - 118 та 118 Р.

Окремо слід звернути увагу, що житло а саме квартира АДРЕСА_3 не є службовим. Ані у наявному розпорядженні, ані в ордері немає вказівки на те, що квартира АДРЕСА_3 є службовим житлом.

Позивач також звертався до КЕВ м. Львова з відповідною заявою відносно надання підтверджуючих документів на заселення у квартиру, на що йому надано відповідь, що відповідно до Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 16.09.2013 року № 200, наказу начальника КЕВ м. Львова № 222, в зв`язку із закінченням терміну зберігання службових документів, які втратили практичну потребу, документи на оформлення ордерів до 2003 року включно знищені.

Зазначений факт також доводить те, що обліковування квартири відповідачем як службової не ґрунтується на законі, та порушує право позивачів приватизувати квартиру. Відповідачем не надано розпорядження виконавчого комітету чи органу місцевого самоврядування про віднесення житла до числа службових.

Факт видачі на спірне жиле приміщення ордеру як на службове, сам по собі за відсутності відповідного рішення органу виконавчого комітету місцевого самоврядування і відомостей щодо перебування його на обліку службових жилих приміщень, правового значення для визначення статусу цього житла не має.

При цьому позивачі, постійно проживаючи разом із своєю донькою у вказаній квартирі та будучи постійно зареєстрованими за місцем проживання в даному жилому приміщенні, не можуть належним чином реалізувати виникле право приватизації вказаного житла.

Беручи до уваги факт, що квартирі АДРЕСА_3 статус службової не надавався, є підстави вважати, що зазначена квартира є житлом для постійного проживання, а тому, у відповідності до п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» являється обєктом приватизації.

Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду (справа № 483/731/19 від 12.03.2020 року) спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду хоча й вирішуються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є гне визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у власність квартиру з державного житлового фонду з покладенням обов`язку га останнього оформити приватизацію житлового приміщення.

Враховуючим вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ,- задоволити повністю.

Визнати безпідставною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 26.03.2019р.№ 1527щодо передачі у власність квартири адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 26,8кв.м.та зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова оформити приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Стягнути з Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, , м. Львів, вул. Батуринська, 2, Львівська область в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 420, 40 грн. /чотириста двадцять грн. 40 коп./ сплаченого судового збору.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, , м. Львів, вул. Батуринська, 2, Львівська область в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 420, 40 грн. /чотириста двадцять грн. 40 коп./ сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 22.12.2020 року.

Учасники справи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, , м. Львів, вул. Батуринська, 2, Львівська область.

СуддяЄ. О. Данилів