Справа № 766/399/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Сауляк Я.О.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Суворовська районна у м.Херсоні рада служба у справах дітей, про відібрання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Суворовська районна у м.Херсоні рада служба у справах дітей, у якому просила ухвалити рішення про негайне відібрання у відповідача доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути ОСОБА_1 за попереднім місцем проживання.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.09.2013 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий запис № 929. У шлюбі народилися діти: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично шлюбні відносини припинилися з липня 2017 року. З того часу позивач разом із дітьми проживає у АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 14.11.2019 року взяв до себе додому доньку ОСОБА_3 і не повертає її.. Звернення до Служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради про прийняття заходів реагування до батька, який безпідставно не повертає доньку та не виконує батьківських обов`язків щодо відвідування дитиною дошкільного закладу до позитивного результату не призвели. Спроби повернути дитину у позасудовому порядку виявилися безрезультатними. Оскільки відповідач відмовляється добровільно повернути дитину, незаконно утримує дитину у себе, позивач вимушена звернутися до суду про негайне відібрання дитини.

Ухвалою від 03.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

20.03.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 12.06.2020 року справу призначено до судового розгляду по суті

У судовому засідання позивач підтримала позов та просила його задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, їх неявка визнана судом неповажною

Від третьої особи представник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5).

Діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_2 , який є батьком дітей.

За змістом положень частин сьомої, восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Так, відповідно до частини першої статті 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Системний аналіз вказаної норми у контексті наявності спору батьків щодо місця проживання дитини дозволяє дійти висновку, що положення цієї статті покликані захистити права того з батьків, з ким на підставі рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі N 357/17852/15-ц (провадження N 14-199цс19).

На час звернення до суду із позовом та розгляду справи місце проживання дитини судом не визначено, а тому вимога про відібрання дитини на підставі частини першої статті 162 СК України є передчасною та задоволенню не підлягає.

Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №241/402/19 від 26.11.2019 року.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 352 ЦПК України, ст. 150, 152, 155, 164, 170 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Суворовська районна у м.Херсоні рада служба у справах дітей, про відібрання дитини - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин