справа №619/3958/20
провадження №2/619/1190/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В підтвердження позову позивач посилається на те, що 12 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем по справі ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2014 року шлюб між позивачем по даній справі ОСОБА_1 та відповідачем по даній справі ОСОБА_2 було розірвано та призначено стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 19.11.2014 до 24.08.2027.

Починаючи з 19.11.2014 позивач регулярно сплачував аліменти, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення сина. Проте, з народженням другої дитини у новому шлюбі, яка також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата позивачем аліментів у повному розмірі є неможливою.

23 квітня 2016 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено шлюб. В шлюбі з ОСОБА_4 народилася дитина, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дружина позивача ОСОБА_4 не працює, оскільки син ОСОБА_5 часто хворіє та відвідує дитячий садок дуже рідко.

У зв`язку з народженням дитини у новому шлюбі позивач зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище обох дітей, і відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є суттєво накладною для позивача, як платника аліментів.

На даний момент позивач має нерегулярний та мінливий дохід. Зокрема, позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, іншого працевлаштування немає. У позивача відсутній постійний стабільний дохід, який дозволив би йому в повній мірі виконувати рішення суду щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, та належним чином забезпечувати достатнє матеріальне становище обох дітей.

З метою попередження виникнення заборгованості по сплаті аліментів та ще більшого погіршення позивача матеріального становища, у зв`язку з цим, є обґрунтовані підстави для зменшення розміру аліментів з 1/3 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивач жодним чином не відмовляється від утримання свого малолітнього сина від першого шлюбу ОСОБА_3 . У разі покращення матеріального становища позивач, свідомо та добровільно, буде допомагати матеріально своєму неповнолітньому сину від першого шлюбу для забезпечення кращого матеріального становища.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не погоджується категорично з позовними вимогами позивача та вважає їх такими, що не підлягає задоволенню. Посилання позивача на те, що на даний час він має нерегулярний та мінливий дохід, лише він єдиний в своїй сім`ї отримує заробіток, так як його син від наступного шлюбу часто хворіє та не відвідує дитячий садок, і як наслідок його дружина не працює та доглядає за дитиною вдома, тим самим вказує на те, що не має можливості належним чином у повному обсязі утримувати свого сина від першого шлюбу ОСОБА_3 . Вказана позивачем інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 працює приватним підприємцем і здійснює підприємницьку діяльність і має основний дохід від господарської діяльності у власному торговельному павільйоні на авторинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », його дружина ОСОБА_4 також працює реалізатором на торговельному місці на авто ринку «ЛОСК». Також, позивач ОСОБА_1 має прибуток від торговельної діяльності з реалізації продовольчих товарів на ринку біля станції метро «23 Серпня» в місті Харкові. Крім того, нещодавно позивачем було придбано автомобіль імпортного виробництва марки AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , а також, кожного літа починаючи з 2017 року по 2019 рік включно, позивач разом із дружиною та малолітнім сином ОСОБА_6 відпочивали в Іспанії на острові Майорка протягом 90 днів. Влітку 2020 року ОСОБА_1 також разом зі своєю сім`єю відпочивали на морі, що також свідчить про те, що доходів ОСОБА_1 вистачає навіть на дозвілля та відпочинок. Також про його доволі заможне матеріальне становище свідчить новий будинок, в якому проживає позивач за адресою: АДРЕСА_1 , площа будинку становить 107,7 м2. В будинку зроблений новий сучасний ремонт з новою сучасною побутовою технікою та усіма зручностями для комфортного проживання. Після розлучення в листопаді 2014 року вона була вимушена переїхати разом зі своїм малолітнім сином жити до її батьків, т.я. позивач залишив її без житла та матеріальних коштів. З того часу і на теперішній момент у вихованні та матеріальному забезпеченні їх спільного сина позивач ОСОБА_1 активної участі не приймав. Повне матеріальне забезпечення сина ОСОБА_7 , а саме придбання одягу, іграшок, харчування, лікування, навчання, оздоровлення влітку на морі, відбувалося цілком і повністю лише за її кошти. В неї немає ні автомобіля, ні власного житла. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вона не здійснювала. Її дохід це лише її заробітна плата, яку вона не приховує, про що свідчить подана нею щорічна декларація як посадової особи органів місцевого самоврядування. Після розлучення позивач ОСОБА_1 у добровільному порядку переказував грошові кошти на утримання їхньої спільної дитини. Але після того як в Україні з 1 липня 2020 року збільшено розмір аліментів на дитину, у зв`язку з черговим підвищенням прожиткового мінімуму, то сума, яку добровільно переказував позивач була значно меншою, аніж сума, якої встановлено розмір аліментів з 1 липня 2020 року. Після того як у розмові з позивачем не було досягнуто домовленості про збільшення суми його добровільних переказів, вона захищаючи інтереси сина в забезпеченні йому відповідних умов життя, достатніх для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, подала відповідну заяву до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виплату аліментів на утримання ОСОБА_3 . Так як позивач ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти лише на одну дитину ОСОБА_3 , бо він не сплачує аліменти на користь малолітнього ОСОБА_8 , який проживає разом з ним, тому вважає встановлення виплати 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 183 СК України.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а доводи, викладені у відзиві на позовну заяву відхилити як незаконні, та такі, що ґрунтуються на припущеннях.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково і просила зменшити розмір аліментів до 1/4 частини.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12 серпня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем по справі ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано та призначено стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 19.11.2014 до 24.08.2027 (а.с. 11).

23 квітня 2016 року між позивачем по даній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб (а.с. 10).

В шлюбі з ОСОБА_4 народилася дитина син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків від 04.11.2020 № 10023/В/20-40-75-03-17-2149 ОСОБА_4 , за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня (а.с. 49).

Згідно довідки про доходи ФОП ОСОБА_1 з 01.05.2013, згідно свідоцтва про державну реєстрацію номер 0006605, система оподаткування єдиний податок 2 група по ставці 944,60 грн., загальна сума прибутку за період з 01 січня 2020 по 31 жовтня 2020 становить 72 821 грн (а.с. 51).

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Судом встановлено, що у позивача дійсно змінилося матеріальне положення: в шлюбі з ОСОБА_4 народилася друга дитина син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів,

В даному випадку суд вважає за доцільне зменшити розмір стягнутих за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24.11.2014 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір стягнутих за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24.11.2014 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Раніше виданий виконавчий лист на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24.11.2014 - відкликати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення 03 січня 2021 року.

Суддя Л. О. Якименко